КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 33/4809/312/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І.
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду - Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Федорова З.Ф. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , працюючого інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НПУ, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, будучи суб`єктом декларування поліцейським УПП в Кіровоградській області ДПП НПУ, мав обов`язок подати щорічну декларацію за 2022 рік до 00-00 год. 01.02.2024 року, однак відповідно до відомостей з публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Реєстр), щорічна декларація за 2022 рік ОСОБА_1 , як суб`єкта декларування, подана ним лише 06.02.2024 року, о 18-18 год., тобто несвоєчасно, а саме після кінцевої дати подачі такої декларації, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Наявність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 9/2025 від 28.03.2025 року; повідомленням НАЗК про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік; послідовністю дій користувача Реєстру ОСОБА_1 в період з 11.10.2023 року по 07.02.2024 року; витягом з наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 145 о/с від 14.02.2023 року про призначення ОСОБА_1 поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НПУ; витягом з наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 812 о/с від 13.05.2024 року про призначення ОСОБА_1 на посаду інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НПУ; пам`яткою-застереженням ОСОБА_1 про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції»; рекомендаціями про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», із відміткою про ознайомлення ОСОБА_1 ; рапортом про виявлення факту подання ОСОБА_1 06.02.2024 року щорічної декларації за 2022 рік; копією щорічної декларації, поданої ОСОБА_1 за 2022 рік; листом НАЗК про дати та години технічних збоїв у роботі програмного забезпечення Реєстру, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , являючись суб`єктом декларування у розумінні та відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», будучи поінформованим про необхідність подання щорічної декларації за 2022 рік, маючи фізичну та технічну можливість вчасно подати вказану декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, подав її несвоєчасно без поважних причин.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, адвокат Федоров З.Ф. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2025 року, та закрити провадження на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю і діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Так, в матеріалах справи відсутній жоден документ, який би свідчив про ознайомлення ОСОБА_1 з внесеними змінами до п. 2.7 розділу 13 «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції» щодо обов`язку подати декларацію до 31.01.2024 року. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що суб`єктивна сторона ОСОБА_1 діяння характеризується прямим умислом.

Подання щорічної декларації за 2022 рік із запізненням на 6 днів сталося не через наявність у нього умислу допустити таку бездіяльність, а через переконання, що він ще 28.01.2023 подав декларацію за 2022 рік, тобто за рік до кінцевої дати подання декларації, і таким чином ОСОБА_1 виконав свій обов`язок перед державою.

Апелянт звертає увагу на те, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 с. 172-6 КУпАП, суд мав отримати докази того, що останній усвідомлював суспільну небезпечність у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації, передбачав можливість настання негативних наслідків неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

При цьому, суд першої інстанції викладених вище обставин не врахував та дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Федоров З.Ф. та ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали, підтвердили викладені у ній доводи, просили апеляцію задовольнити.

Крім того, захисник Федоров З.Ф. просив звернути увагу на те, що на а.с. 16 в матеріалах справи наявне повідомлення т.в.о. начальника відділу запобігання корупції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Сидорова І.С. від 19.02.2024 року за №3085/41/46-2024 щодо факту виявлення несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 .. Тобто в даному випадку мало місце пропуск строку притягнення особи до адміністративно відповідальності, оскільки згідно чинного КУпАП, встановлений термін притягнення до відповідальності в межах ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - 6 місяців з моменту виявлення правопорушення.

Прокурор Зінов`єв М.В. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, зазначив що строки на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності мають відраховуватися від дати реєстрації зазначеного раніше повідомлення, а саме 10.11.2024, оскільки це є фактичним моментом виявлення уповноваженою особою правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , за підписом якого направлялось зазначене вище повідомлення, підтвердив факт виявлення несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації згідно повідомлення - 19.02.2024 року та зазначив, що повідомлення надсилалось саме 19.02.2024 року до Національного агентства з питань запобігання корупції, в дотримані ОСОБА_3 терміни перевірки та відправки згідно інструкції. При цьому, зазначив, що до повноваження відділу запобігання корупції не входить реєстрація вихідної кореспонденції, оскільки штатний розпис не передбачає діловода в зазначеному раніше відділі, тому документ був підписаний та переданий до іншого відділу, в обов`язки якого входить реєстрація та направлення кореспонденції, який на той момент виходив за межі Департаменту патрульної поліції.

Окрім цього, до суду апеляційної інстанції надійшла відповідь від Департаменту патрульної поліції щодо надання копії реєстру відправки від 19.02.2025 року, яка підтверджує направлення 19.02.2025 року повідомлення на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції про несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Заслухавши пояснення захисника Федорова З.Ф., Тіхонова С.Р., прокурора, допитавши свідка ОСОБА_3 вивчивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Так, перед судом було поставлено питання, з якого часу необхідно рахувати факт виявлення правопорушення.

Для логічного розуміння поняття «час виявлення правопорушення» необхідно здійснити порівняння адміністративного провадження з кримінальним, оскільки за даних обставин, вони фактично однакові, з тією різницею, що КПК України, визначає кожну стадію провадження.

Так, згідно вимог ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування.

Тобто досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до вимог ч.2 ст.283 КПК України, досудове розслідування закінчується: закриттям кримінального провадження, звільненням особи від кримінальної відповідальності, або зверненням до суду з обвинувальним актом.

Тобто виявленням кримінального правопорушення не може бути час складання обвинувального акта, а є формальне внесення відомостей до ЄРДР.

Аналогічно, адміністративне провадження так само розпочинається з моменту виявлення адміністративного правопорушення.

Виявленням правопорушення так само як і в кримінальному провадження може бути будь яке повідомлення: чи то очевидця, потерпілого, установи, або уповноваженою посадовою особою, тощо.

Після виявлення адміністративного правопорушення наступає стадія збирання доказів, передбачених ст.251 КУпАП, рівно так саме, як в кримінальному провадження здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, аналогічно як в КПК України, на слідчих, прокурорів, уповноважених на складання обвинувальних актів.

І вже за наслідками перевірки та збирання доказів, уповноважена особа приймає рішення, передбачене ст.ст.247, 251 КУпАП. (або закриває провадження в справі, або складає протокол про адміністративне правопорушення.

Вже після складання адміністративного протоколу розпочинається стадія розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, прихожу до висновків, що стадією виявлення адміністративного правопорушення є саме дата, коли уповноважена особа, чи орган фактично отримали повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, або виявили його самостійно.

Проте ніяким чином не дата складання адміністративного правопорушення, за наслідками збирання доказів в справі.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою - шостою статті 164-14, статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Так, згідно матеріалів адміністративної справи, адміністративне правопорушення, яке було вчинено ОСОБА_1 фактично було виявлено т.в.о. начальника відділу запобігання корупції ОСОБА_3 згідно повідомлення - 19.02.2024 року (а.с.16).

З вищенаведеного вбачається, що строки можливого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності почали діяти саме з 19.02.2024, та відповідно до вимог ч.4 ст.38 КУпАП, закінчилися 19.08.2024.

Тобто, після 19.08.2024, в розумінні п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю. Між тим, заступник начальника ВПК Кіровоградського управління ДВБ НПУ, майор поліції В.Ю. Філатьєв склав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією стосовно ОСОБА_1 та направлено матеріали справи для розгляду до Кіровськеого районного суду м.Кіровограда 28.03.2025 року.

В свою чергу, суд першої інстанції в порушення вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, розглянув справу по суті та постановив рішення у справі 09.04.2025 року.

В статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі 10) проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210 - 1 цього Кодексу.

Причому, аналіз даної статті вказує, що такі обставини, як: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, - можливо встановити лише шляхом розгляду справи по суті, та перевірки фактичних обставин.

Інші ж обставини, зазначені в ст.247 КУпАП встановлюються незалежно від фактичних обставин справи, в залежності від зазначеної конкретної обставини. Наприклад: смерті особи свідоцтвом про смерть; неосудність психіатричним висновком; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку свідоцтвом про народження; строків притягнення особи до відповідальності - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 цього Кодексу, тощо...

При цьому, ст.247 КУпАП, не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов`язує його це зробити.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши, що на час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 минув строк притягнення його до адміністративної відповідальності, був зобов`язаний закрити провадження саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, не здійснюючи розгляду справи по суті із встановленням фактичних обставин та доведеності чи спростування вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанову місцевого суду слід скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.247, ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Федорова З.Ф. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2025 року задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 скасувати та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження в справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.В. Широкоряд