Номер провадження 33/816/408/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Шевченка Д.С., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченка Д.С. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 22 жовтня 2024 року близько 13 год. 58 хв. в м. Суми по вул. Харківська, 77/1, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», результат якого становив 0,58 % проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевченко Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2024 року скасувати, а справу закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що матеріали справи не містять підтвердження законності підстав зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Окрім цього, огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проводився в супереч вимогам чинного законодавства, оскільки водій згоди на проходження огляду не надав, як і не пропонувалося йому проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я з метою проведення медичного огляду.

У доповненні до апеляційної скарги, захисник зауважує про те, що працівниками поліції не було оголошено ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Також, долучений до матеріалів справи відеозапис не містить підтвердження згоди ОСОБА_1 із результатом проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, що беззаперечно вказує на намір особи проїхати до лікарні та пройти медичний огляд.

Таким чином, за відсутності добровільної згоди ОСОБА_1 із показниками спеціального технічного засобу, результати проведеного працівником поліції огляду на стан сп`яніння фактично втрачає свою силу. Оскільки, водій повинен був бути направлений для проходження огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я.

Також матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 роз`яснено порядок застосування приладу «Драгер» та не вручено останньому примірник акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, а також чек із результатом продуття приладу.

Апелянт зауважує про те, що працівниками поліції не здійснювався відбір проби навколишнього повітря, перед початком проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після проходження огляду, свідчить про відсутність підстав для підозри в керуванні останнім автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладені доводи, апелянт вважає, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 із захисником Шевченком Д.С., які подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримався в повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2024 року серії ЕПР1 № 156282;

- роздруківки приладу «Drager Alcotest 6810», відповідно якого рівень алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становить 0,58 % проміле;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого із результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 погодився, про що ним проставлено особистий підпис;

- відеозаписів зі відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери працівників поліції вбачається, як 22 жовтня 2024 року близько 13 год. 58 хв. в м. Суми вул. Харківська, 77/1, працівниками поліції було зупинено автомобіль «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Водію ОСОБА_1 працівниками поліції було оголошено причину зупинки, а саме наявність на автомобілі механічних ушкоджень, що може свідчить про причетність даного транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Під час перевірки особи водія, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота).

Працівники поліції відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився.

Результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці, становив 0,58 % проміле.

На запитання працівників поліції чи згоден водій з результатом проходження огляду з використанням спеціального технічного засобу, останній не надав однозначної відповіді.

Згодом, ОСОБА_1 погодився із результатом та останньому повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не висловлював.

Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо незгоди апелянта з причинами зупинки, то слід зазначити, що незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений Правилами дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як причина зупинки транспортного засобу. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.

Окремо апеляційний суд зауважує про те, що на долученому відеозаписі зафіксовано повідомлення працівниками поліції ОСОБА_1 про причини зупинки, а саме наявність на автомобілі механічних пошкоджень, що могли виникнути в результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції.

Із долученого відеозапису, апеляційним судом встановлено, що в працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлені йому ознаки. Тому, вимога поліцейського про проходження водієм відповідного огляду була законною, а доводи апеляційної скарги у цій частині безпідставні.

Вказаним відеозаписом в повній мірі спростовуються доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, в частині не погодження ОСОБА_1 із результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу та бажання останнього проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я.

Так, пройшовши на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 спочатку не надавав однозначної відповіді, проте згодом погодився та проставив особистий підпис в роздруківки спеціального технічного засобу та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Таким чином, у працівників поліції були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, із наявного відеозапису з нагрудних камер встановлено, що працівник поліції у присутності ОСОБА_1 зробив контрольний забір повітря, про що свідчить спеціальний звуковий сигнал приладу, що прослуховується на відеозаписі, та у відповідності до вимог закону роз`яснено ОСОБА_1 принцип та порядок проведення такої перевірки. Контрольний забір повітря, підтвердив справність приладу, що також не заперечувалося останнім.

Доводи апеляційної скарги щодо не вручення працівниками поліції ОСОБА_1 копії акту огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не спростовують факту вчинення останнім правопорушення та не є обставиною, яка впливає на кваліфікацію його дій.

Також апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апелянта про не відсторонення працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки даний факт спростовується також переглянутими відеозаписами, на яких чітко вбачається, що працівники патрульної поліції неодноразово повідомляли останнього про те, що він відсторонений від керуванням автомобілем. Окрім цього до матеріалів справи долучена розписка ОСОБА_2 про зобов`язання останнього доставити транспортний засіб до місця його постійного розташування та не допускати до керування ОСОБА_1 .

Та обставина, що ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля після того, як він був зупинений працівниками поліції, не може спростовувати висновки суду першої інстанції, оскільки останній на прохання працівників поліції лише поставив транспортний засіб ближче до бордюри проїзної частини, з метою не перешкоджати руху іншим водіям.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченка Д.С., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченка Д.С. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.