ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/8352/24

Провадження № 33/820/135/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гнідка Сергія Івановича, потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Грозіка Івана Івановича, потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому в режимі відеоконференції з Кам`янець Подільським міськрайонним суду Хмельницької області та за допомогою власних засобів зв`язку об`єднану справу про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_2 на постанови Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2024 року, -

в с т а н о в и л а:

Постановами Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2024 року провадження у справах про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в с. Товстеньке Тернопільської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя по АДРЕСА_2 , який працює водієм в ТОВ «Агро-нова»,

закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень.

За постановою суду від 26 грудня 2024 року, згідно з протоколом, складеним за ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 о 00:05 год. 14 вересня 2024 року по вул. Крип`якевича, 1/4 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, керуючи автомобілем марки «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою під час здійснення маневру обгону, допустив виїзд на зустрічну смугу, не забезпечивши безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «MAN TGX 26.440», державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом марки «KRONE ZZ», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 1.5, п. 2.3 б, п. 12.1, п. 12.3, п. 11.3, п. 14.1 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

За постановою суду від 26 грудня 2024 року, згідно з протоколом, складеним за ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 о 00:11 год. 14 вересня 2024 року по вул. Крип`якевича, 1/4 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, керував автомобілем марки «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який зафіксовано на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820» із результатом 1,94 %0, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Закриваючи провадження у справах на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, місцевий суд виходив з того, що протоколи про адміністративне правопорушення складено 14 вересня 2024 року одночасно із внесенням відомостей до ЄРДР № 0001246 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2861 КК України. Постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 25 листопада 2024 року кримінальне провадження № 0001246 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2861 КК України. Під час досудового розслідування встановлені нові обставини. Однак, після винесення постанови про закриття кримінального провадження не складено нових протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відомості, викладені у протоколах, які наявні у матеріалах справи, не відповідають фактичним обставинам справи.

Не погоджуючись із постановами, потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційні скарги, у яких просила їх скасувати, і прийняти нову постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник потерпілої адвокат Грозік І.І., уточнивши вимоги апеляційних скарг у судовому засіданні апеляційного суду, просив, окрім вищевикладеного, визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїх апеляційних скаргах потерпіла вважає постанови незаконними, постановленими з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що висновок суду щодо необхідності повторного складання протоколів після закриття кримінального провадження є необґрунтованим, оскільки протоколи щодо ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП були складені в день вчинення ним адміністративних правопорушень, а тому необхідності у складанні повторно протоколів не було.

Щодо ст. 124 КУпАП

Вважає, що висновок суду про те, що водій автомобіля марки «AUDI Q7» під час обгону вантажного автомобіля «МАN» рухався зі швидкістю 50 км/год. є надуманим та не підтвердженим жодними доказами.

Необґрунтованим є твердження суду про те, що протокол щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП складено передчасно без з`ясування обставин справи, фактичні обставини не відповідають дійсним, оскільки такий складено в день вчинення дорожньо транспортної пригоди, на місці події, після з`ясування достатніх для цього обставин.

Вказує, що ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу під час обгону, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР України, а тому працівниками поліції щодо нього обґрунтовано складено протокол за ст. 124 КУпАП.

Постанова слідчого СВ Кам`янець Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області від 25.11.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001246 свідчить про те, що дане кримінальне провадження закрите без встановлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2861 КК України та існують підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності, на що суд уваги не звернув.

Щодо ч. 1 ст. 130 КУпАП

Посилається на те, що мотивувальна частина постанови не відповідає резолютивній, оскільки суд встановив, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Натомість, у резолютивній частині суд вказав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Безпідставним є висновок суду про те, що протокол серії ААД № 979228 від 14.09.2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з порушеннями та за відсутності доказів перебування його у стані сп`яніння, оскільки у матеріалах справи міститься роздруківка з приладу «Драгер Алкотест» із результатом 1,98%0.

Необґрунтованим є висновок суду і про те, що працівниками поліції не дотримано процедури складання протоколу, оскільки суд не вказав у чому саме полягали такі порушення.

Також вказує, що вона є потерпілою у даній справі, оскільки їй завдано моральну та матеріальну шкоду. Проте, суд розглядаючи справу, не повідомив її про розгляд такої, чим порушив її право на захист.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Грозіка І.І. на підтримку поданих апеляційних скарг, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гнідка С.І., які заперечили проти їх задоволення, потерпілого ОСОБА_3 , який поклався на розсуд суду, дослідивши та вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає повному задоволенню, а апеляційна скарга за ст. 124 КУпАП - частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд під час її розгляду не дотримався зазначених вимог закону, а фактично самоусунувся від здійснення правосуддя, встановлення об`єктивної істини у справі та дослідження доказів.

У зв`язку з цим, з метою досягнення найвищих стандартів правосуддя, справедливості у справі, встановлення її фактичних обставин, недопущення притягнення особи до одного і того ж виду юридичної відповідальності за ті ж дії та наслідки, апеляційним судом було вивчено матеріали кримінального провадження № 0001246 за ч. 1 ст. 2861 КК України щодо ОСОБА_1 , а також допитано усіх учасників події, в тому числі потерпілих та свідків, встановлених органом, який склав протоколи у справах про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, які надійшли на розгляд апеляційного суду.

Відповідно до п. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Місцевий суд, закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, виходив з наступних підстав:

1)протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП складені одночасно із внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001246 за ч. 1 ст. 2861 КК України щодо одних і тих же обставин, що є порушенням принципу «non bis in idem»;

2)під час досудового розслідування даного кримінального провадження були встановлені нові обставини, тому після винесення постанови про закриття кримінального провадження № 0001246 за ч. 1 ст. 2861 КК України щодо ОСОБА_1 працівники поліції зобов`язані були скласти нові протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, чого зроблено не було;

3)встановивши обставини, викладені у протоколах серії ААД № 979228 та № 979199 щодо ОСОБА_1 , суд, не дослідивши докази, закрив провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складів адміністративних правопорушень. При цьому, послався на п. 8 ст. 247 КУпАП, зокрема, на наявність постанови слідчого від 25.11.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001246 за ч. 1 ст. 2861 КК України щодо ОСОБА_1 , по тому самому факту на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Тобто, суд під час закриття провадження у справах зіслався на декілька взаємовиключних підстав для закриття, що є неприпустимим.

Однак, з такими висновками місцевого суду погодитись неможливо, враховуючи наступне.

Висновок суду про те, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із наявністю щодо нього постанови про закриття кримінального провадження № 0001246 за ч. 1 ст. 2861 КК України, що, на думку суду, є порушенням принципу «non bis in idem», не ґрунтується на вимогах закону.

Так, згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При цьому, досить проблемним для принципу «non bis in idem» є поняття «двічі за одне і те саме правопорушення». Зміст цього принципу може бути сприйнятий як заборона притягати фізичну та юридичну особу двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, але особа може бути притягнена за правопорушення до різних видів відповідальності. Зокрема, нести цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність, що не суперечить принципу «non bis in idem».

Відповідно до статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

У справі «Іванов проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що навіть якщо адміністративні і кримінальні провадження відносяться до дій одного й того ж дня, то вони стосуються різних подій, а саме нецензурних висловлювань і спричинення тілесних ушкоджень. Таким чином, визнав скаргу явно необґрунтованою та заперечив порушення статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також у справі «Курдов і Іванов проти Болгарії» від 31 травня 2011 року Європейський суд з прав людини встановив відсутність порушення статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У цій справі було зазначено, зокрема, що адміністративне провадження, яке закінчилося штрафом, не відповідало критеріям для того, щоб бути класифікованим як кримінальне обвинувачення. Відповідно, відкриття кримінального провадження проти того ж заявника після призначення цього штрафу не порушило принцип «non bis in idem».

Крім того, Європейський суд з прав людини відповідно до своєї сталої практики неодноразово зазначав, що стаття 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не обмежується правом не бути двічі покараним.

Як вбачається із матеріалів провадження, щодо ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та одночасно внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 2861 КК України по одному факту, зокрема, у зв`язку із скоєнням за участі ОСОБА_1 дорожньо транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд чи іншого майна; ч. 1 ст. 130 КУпАП - відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Натомість, диспозиція ч. 1 ст. 2861 КК України визначає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 979199, складеному за ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та іншого майна. За протоколом серії ААД № 979228 за ч. 1 ст. 130 КУпАП він обвинувачується у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ж даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.09.2024 року № 6, після документування ДТП працівниками поліції на водія автомобіля марки «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 складено адміністративні протоколи за ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП. Однак, о 16 год. цього ж дня до Кам`янець-Подільської міської лікарні за медичною допомогою звернувся ОСОБА_4 , 1984 року народження, з тілесними ушкодженнями у вигляді перелому 10, 11, 12 ребер зліва та повідомив, що був пасажиром автомобіля марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , та о 00 год. 11 хв. у зв`язку із відсутністю травм покинув місце ДТП до приїзду працівників поліції.

Тобто відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 2861 КК України були внесені у зв`язку із спричиненням потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Отже, інкриміновані ОСОБА_1 правопорушення стосуються різних правових наслідків, за що передбачена різна юридична відповідальність.

Тобто, ОСОБА_1 притягається до різних видів відповідальності. Тому, в даному випадку відсутнє порушення статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

До такого ж висновку прийшов Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїх постановах від 02.10.2018 року у справі № 493/1096/15к, провадження № 51-2978 км 18, та від 08.12.2022 року у справі № 686/11795/17, провадження № 51-1951 км 22.

Отже, одночасне складення протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 2861 КК України по одному факту жодним чином не буде порушувати принцип «non bis in idem» та не є подвійним притягненням до юридичної відповідальності.

Що стосується повторного складення протоколів про адміністративні правопорушення після закриття кримінального провадження, то така вимога у законі відсутня, оскільки зазначені протоколи за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП вже були складені на момент його закриття, а тому необхідності у повторному складенні протоколів після закриття кримінального провадження не було.

Також, зі змісту оскаржених постанов вбачається, що місцевий суд, закриваючи провадження у справах у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складів і події адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, жодного об`єктивного доказу не дослідив, не допитав ні самого ОСОБА_1 , ні потерпілих, ні свідків, тощо.

Крім того, суд, закриваючи провадження у справах на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у мотивувальній частині постанов послався на п. 8 ст. 247 КУпАП, яким визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

При цьому, зазначив про наявність по тому самому факту постанови слідчого від 25.11.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001246 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, яку було направлено до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області для вирішення питання про притягнення винних до адміністративної відповідальності.

Однак, провадження у справах було закрите на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є неприпустимим та взаємовиключним.

Також, із матеріалів провадження (справа № 676/8352/24) за ст. 124 КУпАП вбачається, що суд, у порушення положень ст. 2772 КУпАП, не повідомив про розгляд справи ні потерпілого ОСОБА_3 (учасник дорожньо транспортної пригоди), ні потерпілу ОСОБА_2 (власник пошкодженого майна), що є істотним порушенням вимог закону.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що місцевим судом допущені як матеріальні, так і процесуальні порушення вимог закону, що свідчить про незаконність оскаржених постанов, у зв`язку з чим такі підлягають безумовному скасуванню з постановленням нової постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Постановляючи нову постанову, апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п.п. 1.5, 2.3 б, 12.1, 12.3, 11.3, 14.1, 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 1.5 ПДР України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 2.3 «б» ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, згідно з п. 12.1 ПДР України.

Пункт 12.3 ПДР України передбачає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до п. 11.3 ПДР України, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Пункт 14.1 Виключено Постановою Кабінету Міністрів України (№ 111 від 11.02.2013).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наведене повністю узгоджується із п. 6 Розділу ІІ Інструкції та п. 4 Порядку.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, допитавши учасників провадження, свідків, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 14 вересня 2024 року о 00:05 год. по вул. Крип`якевича, 1/4 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, керуючи автомобілем марки «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою під час здійснення маневру обгону, допустив виїзд на зустрічну смугу, не забезпечивши безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «MAN TGX 26.440», д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом марки «KRONE ZZ», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , з подальшим перекиданням автомобіля «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.3 «б» ПДР України. Внаслідок таких порушень ПДР ОСОБА_1 транспортний засіб «MAN TGX 26.440», д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом марки «KRONE ZZ», д.н.з. НОМЕР_3 , за інерцією допустив зіткнення з дорожнім огородженням та опорними об`єктами ТОВ «Октава».

Крім того, 14 вересня 2024 року о 00:11 год. по вул. Крип`якевича, 1/4 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який зафіксовано на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820» із результатом 1,94 %0, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

У судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення в порядку ст. 63 Конституції України.

Потерпіла ОСОБА_2 в апеляційному суді пояснила, що вона є власником вантажного автомобіля марки «MAN TGX 26.440», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «KRONE ZZ», д.н.з. НОМЕР_3 . 14 вересня 2024 року відбулась дорожньо- транспортна пригода за участі її автомобіля та іншого автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у стані сп`яніння. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження і їй завдана матеріальна шкода.

Потерпілий ОСОБА_3 апеляційному суду пояснив, що 14 вересня 2024 року близько 00 год. 00 хв. керував вантажним автомобілем марки «MAN TGX 26.440», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «KRONE ZZ», д.н.з. НОМЕР_3 , та рухався по вул. Крип`якевича, 1/4 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області від вул. Ю. Сіцинського в напрямку вул. Князів Коріатовичів. Під час руху у дзеркалі заднього виду побачив світло фар автомобіля (яким в подальшому виявився автомобіль марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 ), що рухався у попутному напрямку зі швидкістю приблизно 70 км/год. Під час руху, перед пішохідним переходом, водій вказаного автомобіля марки «AUDI Q7», допустив неуважність, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та розпочав маневр обгону його (потерпілого) автомобіля. Однак, назустріч йому рухався інший транспортний засіб. У зв`язку з цим, водій автомобіля марки «AUDI Q7», намагаючись повернутись у свою смугу руху, не забезпечив безпечного бокового інтервалу, допустив бокове зіткнення правою боковою частиною свого автомобіля з лівою частиною автопоїзда МАN, д.н.з. НОМЕР_4 , з напівпричепом, яким він (потерпілий) керував. Внаслідок зіткнення автомобіль марки «AUDI Q7» перекинувся на дах та зупинився на узбіччі дороги, а його автопоїзд МАN з напівпричепом, допустив за інерцією подальше зіткнення з огородженням ТОВ «Октава», внаслідок чого таке було зруйноване та фактично в`їхав на територію підприємства, пошкодивши передню частину автомобіля, яким рухався. Внаслідок пошкодження скла кабіни отримав фізичні ушкодження у вигляді посічень.

Через декілька хвилин після зіткнення він підійшов до автомобіля марки «AUDI Q7», біля якого перебував ОСОБА_1 та дитина (хлопчик), який, звертаючись до ОСОБА_1 , говорив: «Тату, я казав тобі не їхати швидко». Також вказав, що йому невідомо куди поділись пасажири із автомобіля марки «AUDI Q7». Викликав швидку допомогу, поліцію та пожежну службу.

У ОСОБА_1 на момент дорожньо транспортної пригоди були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці.

Після приїзду працівників поліції ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», шляхом його продуття, результат тесту становив 1,94 %0. З результатом він погодився, повідомив: «так, я винен».

Отже, потерпілий підтвердив, що водій ОСОБА_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою під час здійснення маневру обгону, допустив виїзд на зустрічну смугу, не забезпечивши безпечного бокового інтервалу, допустив зіткнення із транспортним засобом МАN з напівпричепом, який рухався у попутному напрямку, чим порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, огорожі та керував автомобілем «AUDI Q7» у стані алкогольного сп`яніння.

Пояснення потерпілих в повній мірі узгоджуються із поясненнями свідків.

Зокрема, свідок ОСОБА_5 , який є працівником поліції, пояснив, що 14.09.2024 року близько 00 год. 00 хв. під час проходження служби спільно із ОСОБА_6 на службовий планшет отримали повідомлення про дородньо транспортну пригоду по вул. вул. Крип`якевича, 1/4 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області з потерпілим. Прибувши на місце пригоди, виявили автомобіль марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , який розміщувався на узбіччі та був перевернутий колесами вверх, а також, транспортний засіб «MAN TGX 26.440», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «KRONE ZZ», д.н.з. НОМЕР_3 , який, пошкодивши огородження, заїхав на територію ТОВ «Октава». Біля автомобіля марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , перебував ОСОБА_1 та його малолітній син. Працівниками медичної допомоги вони були оглянуті та видимих тілесних ушкоджень на них виявлено не було. При цьому у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Встановивши, що водієм транспортного засобу марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , був ОСОБА_1 , запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився. Продувши такий прилад, результат тесту становив - 1,94 %0. З результатом він погодився, заперечень не висловлював, вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не висував.

Свідок ОСОБА_6 , який також є працівником поліції, надав аналогічні пояснення, підтвердив, що ОСОБА_1 у його присутності проходив огляд на стан сп`яніння на місці дорожньо транспортної пригоди за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становив - 1,94 %0. Заперечень щодо такого результату він не висловлював.

Також пояснив, що під час встановлення обставин дорожньо транспортної пригоди, були опитані її учасники ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_7 (власник ТОВ «Отава», який був на місці дорожньо - транспортної пригоди після зіткнення), та було встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи обгін автомобіля «MAN» з напівпричепом, виїхав на зустрічну смугу руху. Однак, на зустріч йому рухався інший транспортний засіб, тому він здійснив різкий маневр вправо, намагаючись перелаштуватись у свою смугу руху, у якій рухався автомобіль «MAN», та не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, допустив зіткнення боковими частинами даних транспортних засобів з подальшим перекиданням автомобіля марки «AUDI Q7» на дах, а автомобіль «MAN» з напівпричепом здійснив зіткнення з огорожею підприємства.

Свідок ОСОБА_8 , фельдшер Кам`янець Подільської екстреної медичної допомоги, пояснила, що 14 вересня 2024 року, близько опівночі, прибувши разом із лікарем ОСОБА_9 на виклик про дорожньо транспортну пригоду із потерпілими, побачила автомобіль марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , який розміщувався на узбіччі на даху. На місці події був ОСОБА_1 , його малолітній син та ще один чоловік, знайомий ОСОБА_1 , який не хотів називати своє прізвище. У ОСОБА_1 були видимі ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, останній поводив себе агресивно, його поведінка не відповідала обстановці.

Свідок ОСОБА_9 , лікар з медицини лікувальних станів Кам`янець Подільської екстреної медичної допомоги, підтвердила пояснення ОСОБА_8 . Також, пояснила, що ОСОБА_1 у її присутності проходив огляд на стан сп`яніння на місці вчинення дорожньо транспортної пригоди за допомогою приладу «Драгер». Під час його продуття прилад показував надто високі результати («зашкалював»). Правопрушник повідомляв: «Я винен, я все визнаю».

Отже, потерпілі та свідки підтвердили, що 14 вересня 2024 року, близько опівночі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі водія ОСОБА_1 , який перебував за кермом автомобіля марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння зафіксовано на місці пригоди за допомогою приладу «Драгер» у присутності ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ..

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується й об`єктивними доказами.

Так, із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 979199 від 14 вересня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 о 00 год. 05 хв. 14 вересня 2024 року по вул. Крип`якевича, 1/4 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, керуючи автомобілем марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою під час здійснення маневру обгону, допустив виїзд на зустрічну смугу не забезпечивши безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «MAN TGX 26.440», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «KRONE ZZ», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , з подальшим перекиданням автомобіля «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.3 «б» ПДР України. Внаслідок таких порушень ПДР ОСОБА_1 транспортний засіб «MAN TGX 26.440», д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом марки «KRONE ZZ», д.н.з. НОМЕР_3 за інерцією допустив зіткнення з дорожнім огородженням та опорними об`єктами ТОВ «Октава».

Даними схеми дорожньо транспопортної пригоди підтверджується, що 14.09.2024 року о 00 год. 05 хв. по вул. Крип`якевича, 1/4 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області відбулась дорожньо транспортна пригода за участі автомобілів марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , та «MAN TGX 26.440», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «KRONE ZZ», д.н.з. НОМЕР_3 . Ширина проїжджої частини - 10,72 м. Дорожня розмітка 1.2 та 1.6 розділяє проїжджу частину на дві смуги руху у протилежних напрямках. Автомобіль марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , розташований на узбіччі дороги колесами догори. Транспортний засіб «MAN TGX 26.440», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «KRONE ZZ», розміщувався передньою частиною на території підприємства ТОВ «Октава». У автомобіля марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкоджена передня частина, права та ліва бокові частини; у автомобіля «MAN TGX 26.440», д.н.з. НОМЕР_2 , - передня центральна частина, передня ліва частина, у напівпричепа марки «KRONE ZZ»- бокова ліва частина.

Вказана схема дорожньо транспортної пригоди складена за участі учасників пригоди - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також ОСОБА_7 власника ТОВ «Октава», підписана ними особисто. Будь які заперечення щодо такої відсутні.

Відомостями зі світлин з місця пригоди підтверджується, що автомобіль марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , з численними пошкодженнями, знаходився на узбіччі дороги, розміщувався на даху колесами вверх. В тому числі, з правого боку наявні сліди тертя від передньої частини до задньої, що підтверджує наявність контакту (ковзного зіткнення) цією частиною з іншим транспортним засобом. Біля автомобіля перебував ОСОБА_1 .

Автомобіль «MAN TGX 26.440» з напівпричепом розміщувався на території ТОВ «Октава», пошкодження локалізовані у передній його частині.

Із протоколу серії ААД № 979228 вбачається, що ОСОБА_1 о 00:11 год. 14 вересня 2024 року по вул. Крип`якевича, 1/4 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, керував автомобілем марки «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який зафіксовано на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820» із результатом 1,94 %0, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Даними із роздруківки приладу «Drager Alcotest 6820» підтверджується, що концентрація парів спирту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 на момент проходження огляду 14.09.2024 р. о 00 год. 54 хв. становила 1,94 ‰. Дана роздруківка підписана ОСОБА_1 особисто.

Відомостями з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів підтверджується, що у правопорушника ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат якого позитивний 1,94‰. Акт огляду ОСОБА_1 підписав особисто.

Даними відеозаписів з нагрудної камери поліцейського № 476397 підтверджується, що на місці пригоди виявлено пошкоджений автомобіль марки «AUDI Q7», д.н.з НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі дороги та був розміщений на даху, колесами вверх. Біля автомобіля перебував ОСОБА_1 , який поводив себе надто збуджено, його поведінка не відповідала обстановці. На місці події працівники поліції склали акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та вручили йому. На запитання працівника поліції, він підтвердив, що проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», з результатом огляду погодився, про що розписався у роздруківці (тесті) приладу «Драгер». Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Отже, на підставі наведених доказів, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, внаслідок чого автомобілі марки «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «MAN TGX 26.440», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «KRONE ZZ», д.н.з. НОМЕР_3 , отримали механічні пошкодження, та зруйновано огородження ТОВ «Октава», а також, порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Отже, його дії слід кваліфікувати за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується п.п. 12.1, 12.3, 11.3, ПДР України, порушення яких органом обвинувачення ставиться у вину ОСОБА_1 відповідно до протоколу ст. 124 КУпАП, то доказів, які б підтверджували порушення ним вказаних пунктів матеріали справи не містять, не встановлено таких і в апеляційному суді.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 111 від 11.02.2013 року пункт 14.1, порушення якого ставиться у вину правопорушнику, видалено з Правил дорожнього руху, тому на момент складання протоколу за ст. 124 КУпАП такого пункту не існувало. Отже, його порушення не могло ставитись у вину ОСОБА_1

За таких обставин, порушення п.п. 12.1, 12.3, 11.3, 14.1 ПДР України слід виключити з обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_1 .

Що ж стосується залучення у справі у якості потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то апеляційний суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо транспортної пригоди за участі водія автомобіля марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 автомобіль «MAN TGX 26.440», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Даними свідоцтва № НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу «MAN TGX 26.440», державний номерний знак НОМЕР_2 , підтверджується, що його власником є ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку звіту № 20/24 від 23.12.2024 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «MAN TGX 26.440», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження становить 1350787 грн. 46 коп.

Як вбачається із вищевикладеного, діями ОСОБА_1 для ОСОБА_2 було заподіяно матеріальну шкоду, а отже вона є потерпілою від даного правопорушення.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що водієм вищезазначеного транспортного засобу на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди був ОСОБА_3 , який в апеляційному суді підтвердив, що внаслідок зіткнення автомобілів отримав фізичні (тілесні) ушкодження від посічення розбитим склом кабіни вантажівки.

За таких обставин, ОСОБА_3 також є потерпілим від вищевказаної дорожньо транспортної пригоди.

Накладаючи на винну особу адміністративне стягнення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Положеннями п. 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими - обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою/нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

Апеляційним судом встановлено, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 вчинив 14 вересня 2024 року і саме з цього часу почався перебіг тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, який закінчився 14 грудня 2024 року.

Таким чином, на момент винесення апеляційним судом постанови, строки накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП закінчилися, тому таке стягнення поза межами строку на нього не може бути накладено. А тому, провадження у справі за вказаною статтею підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, із встановленням винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується стягнення за ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд виходить з наступного.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (ч. 6 ст. 38 КУпАП).

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 вчинив 14 вересня 2024 року, тобто на момент винесення постанови (23 травня 2025 року) строки, визначені ст. 38 КУпАП, не закінчились. Його винуватість у вчиненому доведена повністю, тому на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

Накладаючи стягнення, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу правопорушника, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виховання особи правопорушника, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченому санкцією відповідної частини зазначеної статті на час вчинення правопорушення, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Виходячи з вищенаведеного, постанови Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2024 року про закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у справах за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягають скасуванню з постановленням нової постанови відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ст. 401 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП задовольнити частково, а апеляційну скаргу у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП задовольнити повністю.

Постанови Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення, тобто з 23.05.2025 р.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 308 цієї статті у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 2651 КУпАП, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Після набрання постановою законної сили:

- стягувачем штрафу є: Управління патрульної поліції у Хмельницькій області ДПП, місцезнаходження: м. Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2;

- стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5;

- боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .

Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 979228 від 14.09.2024).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.