Справа №601/1385/25
Провадження № 3/601/660/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Білосевич Г.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасове місце перебування АДРЕСА_1 , командир першого взводу охорони першої роти охорони військової частини НОМЕР_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду командира першого взводу охорони першої роти охорони. Так, 08 травня 2025 року приблизно о 09 год 30 хв капітан ОСОБА_1 був виявлений в стані алкогольного сп`яніння на тимчасовій території військової частини у АДРЕСА_1 . Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Відповідно, в присутності свідків, було складено акт фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, вину визнає.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує положення ст. 268 КУпАП, згідно яких адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того, розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавляє її права на оскарження постанови в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю доведена у судовому засіданні наступними доказами: протоколом про військове адміністративне правопорушення № А5170/11 від 08.05.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 08.05.2025; витягом із наказу № 7 від 03.03.2025; копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 10 ст.1 Закону України «Про оборону України», ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнною стану в Україні або на окремих її місцевостях за охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Таким чином, встановлено, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, ОСОБА_1 перебував під час несення військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду. За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - поява на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду, тому ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення, в межах санкції статті.

Враховуючи характер вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність, приходжу до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків - звільнені від сплати судового збору, а тому при розгляді даної справи, судовий збір з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не стягується.

Керуючись ст. 33, 34, 35, 172-20, 280, 283, 284, 290, 294, 299 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: