Справа №: 307/767/25
Провадження № 3/307/315/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , ФОП,

встановила:

ОСОБА_1 , будучи матір`ю малолітньої дочки ОСОБА_2 , 2019 року народження, 27 лютого 2025 року по АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених обов`язків відносно малолітньої дитини що виразилося в тому, що її малолітня донька ОСОБА_2 , 2019 року народження, була виявлена по вул. Незалежності у м. Тячів Закарпатської області без нагляду, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду 04 березня 2025 року та справу призначено до розгляду на 01 квітня 2025 року; протокол підписаний ОСОБА_1 , у ньому наявний запис про те, що розгляд справи відбудеться у Тячівському районному суді Закарпатської області та зазначений її контактний номер телефону; до протоколу долучена заява на отримання електронних повісток, в якій зазначений її номер телефону, та про розгляд справи без її участі у разі її відсутності, а також визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, вказана заява підписана ОСОБА_1 власноруч.

Електронна судова повістка надіслана ОСОБА_1 за номером телефону, вказаним нею у заяві на отримання судових повісток та у протоколі про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2025 року, в яких наявний її підпис.

01 квітня 2025 року ОСОБА_1 на розгляд справи не прибула, у зв`язку із чим судовий розгляд відкладено на 07 квітня 2025 року, повторно викликано ОСОБА_1 та відкладено на 16 травня 2025 року.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи за допомогою СМС повідомлення, про що свідчить відповідна довідка, у судове засідання 16 травня 2025 року не прибула, від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи і тому, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справу розглянуто під час її відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Із рапорту події вбачається, що 27 лютого 2025 року о 17 год. 32 хв. отримано повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою м. Тячів, вул. Незалежності, біля магазину «Алма» до заявника підійшла дівчинка, яка загубилася; дитина повідомила, що її звуть Лейла та їй 5 років; виїздом на місце події встановлено, що малолітня шукала маму; відносно дитини було здійснено поліцейське піклування та доставлено малолітню ОСОБА_2 до місця проживання та передано матері ОСОБА_1 , відносно якої було складено протокол за ч.1 ст. 184 КУпАП (а. с. 2, 3).

Винуватість ОСОБА_1 в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належного нагляду відносно своєї малолітньої дитини доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2025 року, рапортом події, витягами із застосунку «ДІЯ», а саме: актовим записом про народження дитини, фотокопіями паспорта та іншими документами, які є у справі.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, яка до адміністративної відповідальності притягається вперше, є підстави накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти

адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605, 60 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р. Сас