Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/377/25
Категорія ст124,122-4,126 ч.5 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Федіна А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Федіна Андрія Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 23 січня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 січня 2025 року справи № 295/19285/24, № 295/19287/24, № 295/19290/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі № 295/19285/24.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 ст. 124, ч. 5 ст. 126, КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 04 грудня 2024 року о 17 годині 10 хвилин у м. Житомирі по вул. Покровській, 135 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі пішоходу ОСОБА_2 , яка переходила через пішохідний перехід та здійснив на неї наїзд. Внаслідок ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження, які не підпадають під кримінальну відповідальність. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 18.2 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Порушення ОСОБА_1 вимог ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

Крім того, 04 грудня 2024 року о 17 годині 10 хвилин у м. Житомирі по вул. Покровській, 135 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце якої залишив, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.10а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Також, 04 грудня 2024 року о 17 годині 10 хвилин у м. Житомирі по вул. Покровській, 135 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим своїми діями водій порушив п. 2.1.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Федін А.А., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду обставинам справи. Апеляційна скарга мотивована тим, що доказів причетності ОСОБА_1 до ДТП взагалі не існує. Крім того, на місце пригоди не була викликана слідчо-оперативна група для проведення слідчих дій на місці, як це передбачено п. 2 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015. Звертає увагу на те, що абзацом п. 8 Розділу IX Інструкції передбачено, що при встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводиться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація. Однак, огляд транспортного засобу та його фотофіксація здійснена не була. У рапорті лейтенанта поліції Демчука Д. вказано, що здійснювалася відеофіксація, однак до матеріалів справи не долучено відеозаписів з місця події. Зазначає, що ОСОБА_1 взагалі не викликався до відділу поліції, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження відправлення та вручення останньому повідомлення щодо явки до патрульної поліції. Вважає, що ОСОБА_1 був позбавлений права подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, та йому не було роз`яснено його права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що справа розглянута за його відсутності, оскаржену постанову отримав лише 18 лютого 2025 року, що підтверджується заявою захисника щодо ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 47).

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

В судове засіданні ОСОБА_3 надіслала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, апеляційну скаргу вважає безпідставною.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника адвоката Федіна А.А., перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду не дотримано у достатньому обсязі.

Порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 10.9 Правил, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Так, диспозицією ст. 122-4 КУпАП визначена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тобто вчинення вказаного правопорушення із прямим умислом.

Відповідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Так, згідно з вимог пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом вказаних протоколів, ОСОБА_1 04 грудня 2024 року о 17 годині 10 хвилин у м. Житомирі по вул. Покровській, 135 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі пішоходу ОСОБА_4 , яка переходила через пішохідний перехід та здійснив на неї наїзд. Внаслідок ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження, які не підпадають під кримінальну відповідальність. Після чого ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, слід вважати, що після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, відносно останнього не пізніше двадцяти чотирьох годин повинен бути складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, будь-яких випадків відстрочення моменту складання протоколу чинним законодавством не передбачено.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, врегульовано Розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (далі по тексту Інструкція).

Згідно п. 8 Розділу IX Інструкції якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст. 251 КУпАП).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Так, матеріали відеофіксації пригоди із камер зовнішнього спостереження в матеріалах справи відсутні.

Відібрано лише письмові пояснення у ОСОБА_5 . Остання в своїх поясненнях зазначила, що вона сьогодні, 04.12.2024 переходила дорогу на нерегульованому пішохідному переході через вул. Тараса Бульби-Боровця (перехрестя вул. Покровська, 135 і Тараса Бульби-Боровця). На неї вчинив наїзд транспортний засіб оранжевого кольору номерний знак орієнтовно НОМЕР_2 . Після чого не зупинився, а пришвидшив рух зник з місця ДТП в напрямку вул. Крошенська. Є свідок даної події ОСОБА_6 .

Однак, пояснення у свідка ОСОБА_6 не відбиралися, в протоколах остання як свідок не зазначена.

У схемі ДТП міститься місце події.

Відповідно до рапорту інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області лейтенанта поліції Д.Демчука вбачається, що під час несення служби отримали виклик ДТП з потерпілими за адресою м. Житомир, перехрестя вул. Покровська/Тараса Бульби-Боровця. Прибувши на місце виклику, заявниця ОСОБА_5 повідомила, що близько 17 год. 10 хв. переходила нерегульований пішохідний перехід через вул. Тараса Бульби-Боровця в напрямку вул. Парникова, в цей час т.з. ВАЗ помаранчевого кольору н.з. НОМЕР_3 , який рухався по вул. Покровська та повертав ліворуч на вул. Тараса Бульби-Боровця не надав їй перевагу в русі та на пішохідному переході допустив наїзд на заявницю після чого покинув місце ДТП. Свідок події ОСОБА_6 . Повідомлено слідчого про ДТП. Відеофіксація Motorola VB 475810, 475587.

Факт ДТП доводиться лише письмовими поясненнями ОСОБА_5 , які не можуть бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень для складання протоколу про адміністративне правопорушення і не звільняє останнього від обов`язку збирання доказів про винуватість правопорушника.

Крім того, за змістом частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до повідомлень (а.с. 4, 16, 28) УПП в Житомирській області викликало ОСОБА_1 на 19 грудня 2024 року до управління для складання протоколу про адміністративне правопорушення, але вказане повідомлення не вручено.

Відповідно до змісту складених відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення, він був складений у відсутності останнього. Тобто, після складання протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було ознайомлено зі змістом протоколу та не відібрано пояснення у останнього. Вимоги статтей 254, 256, 259, 260 КУпАП категорично обумовлюють обов`язкову присутність особи при складенні відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, (у разі коли таку особу було встановлено) та надають можливість уповноваженим особам у випадку ухилення від своїх процесуальних обов`язків осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, доставляти їх, зокрема, до поліцейського відділку для складення протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення, однак може визнаватись джерелом доказів у справі лише за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 КУпАП.

Оскільки, вказані протоколи складені з порушення вимог чинного законодавства, апеляційний суд вважає його недопустимим доказом у справі, який не може бути прийнятий судом та бути належним підтвердженням вчинення правопорушення.

Таким чином, працівниками поліції не зібрано належних та допустимих доказів для об`єктивного встановлення факту подій та обставин ДТП, які необхідні для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 не можуть бути визнані належними доказами по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини викладені у них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належним та допустимим доказом, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення. Тому апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 23 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Федіна Андрія Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 23 січня 2025 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.ст. 124, 122-4, ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь