ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/186/25Головуючий у 1-й інстанції Холява Л.І.
Провадження № 33/817/263/25 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Снітинського Б.Є.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. та стягнуто судовий збір.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 17 лютого 2025 року о 01 годині 30 хвилин по вул. Грушевського, 1 в м. Ланівці Кременецького району Тернопільської області, будучи власником, передав право керувати транспортним засобом марки ВАЗ 21130 д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до тесту №561, результат огляду становив 1.67 ‰, чим порушив п. 2.9 г Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2025 року та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Просить скасувати постанову Лановецького районного суду від 31.03.2025 про відмову у зміні підсудності та залучити до участі у справі прокурора.

Вважає, що судом першої інстанції було допущено неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, а висновки суду є помилковими, надуманими, не відповідають дійсним обставинам справи і суперечать вимогам матеріального і процесуального права.

Зазначає, що суд допустив істотні порушення вимог процесуального права, зокрема не надав належної правової оцінки його доводам та клопотанням.

Звертає увагу, що поліцейський ОСОБА_3 проводив усне опитування під психологічним тиском неповнолітніх пасажирів автомобіля без участі батьків чи психологів.

Посилається на те, що процесуальні права ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не були роз`ясненні, поліцейським не були залучені свідки події.

Зазначає, що на відеозаписах доданих до протоколу не відображено моменту керування ОСОБА_4 транспортним засобом, а вбачається, що він перебуває на задньому пасажирському сидінні, тому він не був суб`єктом відповідальності.

Посилається на те, що в протоколі не вказано що додається рапорт поліцейського, копії постанов та протоколів про притягнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до відповідальності, акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_6 , роздруківку тесту огляду, направлення на медичний огляд ОСОБА_7 ..

Вказує, що до матеріалів справи додано копії а не оригінали документів, які не завірені посадовою особою.

Наголошує на тому, що викликає сумнів, що використаний газоаналізатор пройшов калібрування, градуювання у шестимісячний строк.

Звертає увагу на те, що у протоколі не зазначено, що ОСОБА_2 категорично відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

Посилається на те, що ОСОБА_2 не визнавав проходження огляду у відділенні поліції та вимагав проведення медичного огляду з відібранням зразків крові для лабораторного дослідження.

Вважає, що дії ОСОБА_6 мають бути кваліфіковані за п.2.5, а не за п. 2.9а ПДР.

Зазначає, що рапорт є спірним доказом.

Вказує, що на відеозаписі не відображено керування ОСОБА_2 т/з, а в протоколі не зазначено, які саме він допустив порушення ПДР, що були підставою зупинки.

Посилається на те, що в протоколі зазначено, що власником транспортного засобу є ОСОБА_8 , однак не вказано відношення ОСОБА_1 до автомобіля.

Наголошує на тому, що протокол не є беззаперечним доказом його вини.

Звертає увагу на те, що відеозаписи повинні подаватися в оригіналі.

Посилається на те, що ні у протоколі, ні в адміністративних матеріалах не вказано, яким саме технічним пристроєм здійснювався відеозапис.

Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст постанови отримав 21.04.2025 року.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Снітинського Б.Є., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 249007 від 17 лютого 2025 року, відповідно до якого зафіксовано факт того, що ОСОБА_9 17 лютого 2025 року о 01 годині 30 хвилин по вул. Грушевського, 1 в м. Ланівці Кременецького району Тернопільської області, будучи власником, передав право керувати транспортним засобом марки ВАЗ 21130 д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду становив 1.67 ‰, тест № 561, чим порушив п. 2.9 г Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до рапорта інспектора СРПП відділення поліції № 1 (м.Ланівці) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Шмагальського Ю. від 21 лютого 2025 року - 17 лютого 2025 року о 01 годині 30 хвилин працівниками поліції під час несення служби в складі ГРПП «Сосна» в м. Ланівці Кременецького району Тернопільської області було зупинено автомобіль марки ВАЗ 21130 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 ..

В ході перевірки встановлено, що останній посвідчення водія не отримував, притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, а також у водія ОСОБА_2 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Проведеним оглядом встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду становив 1.67 ‰.

Під час оформлення адміністративних матеріалів та перевірки документів на транспортний засіб було встановлено, що в автомобілі знаходилася довірена особа згідно з довіреністю на право експлуатації від імені власника ОСОБА_8 - видана ОСОБА_1 , який допустив до керування транспортним засобом водія ОСОБА_2 , який не мав права керування транспортним засобом та перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до відеозапису камер поліцейських, на місці події 17 лютого 2025 року о 01 годині 30 хвилин по вул. Грушевського, 1 в м. Ланівці Кременецького району Тернопільської області поліцейськими виявлено, що водій ОСОБА_2 , керував автомобілем ВАЗ 21130 д.н.з. НОМЕР_1 під час комендантської години.

З відеозапису убачається, що на місці пригоди, у автомобілі ВАЗ 21130 д.н.з. НОМЕР_1 , перебували ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

В ході спілкування ОСОБА_1 та ОСОБА_11 вказали, що керував транспортним засобом ОСОБА_2 ..

Як стверджує відеозапис, ОСОБА_1 повідомив, що він є власником транспортного засобу та у момент зупинки він перебував на передньому пасажирському сидінні.

Під час спілкування поліцейський зазначив, що ОСОБА_2 пересів з водійського сидіння на задній ряд, де також перебували неповнолітні дівчата ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що зафіксовано на відеозаписі у момент виявлення та зупинки т/з.

З даного відеозапису також убачається, що ОСОБА_2 в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції у відділені поліції за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6820, на табло якого висвітило результат 1,67% (проміле).

Під час перевірки документів на транспортний засіб поліцейськими встановлено, що в автомобілі знаходилася довірена особа відповідно до довіреності від 15.01.2024 на право експлуатації транспортного засобу ВАЗ 21130 д.н.з. НОМЕР_1 від імені власника ОСОБА_8 - видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який допустив до керування транспортним засобом водія ОСОБА_2 , який не мав права керування транспортним засобом та перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.9. (г) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт передачі керування транспортним засобом, ОСОБА_1 водію ОСОБА_2 , який перебував стані алкогольного сп`яніння, є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що процесуальні права ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не були роз`ясненні поліцейським, оскільки відповідно до відеозапису працівником поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на користування правовою допомогою.

Не заслуговують на увагу доводи про те, що поліцейським не були залучені свідки, оскільки пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку було застосовано технічні засоби відеозапису, тому пояснення свідків є необов`язкові.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що поліцейський ОСОБА_3 проводив усне опитування неповнолітніх пасажирів автомобіля під психологічним тиском, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Безпідставними є доводи апелянта щодо сумнів, що використаний газоаналізатор проходив калібрування у шестимісячний термін, оскільки відповідно до чеку тестування прилад проходив останнє калібрування 21.01.2025.

Не заслуговують на увагу твердження, що у протоколі не зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у медичному закладі та його дії не правильно кваліфіковані, оскільки такі обставини не спростовують в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не впливають на його відповідальність.

Не заслуговують на увагу доводи про те, що ОСОБА_2 не визнавав проходження огляду у відділенні поліції та вимагав проведення медичного огляду з відібранням зразків крові для лабораторного дослідження, оскільки відібрання біологічних зразків проводиться лише при ДТП, де є потерпілі особи, що в даному випадку відсутнє.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта на те, що рапорт є спірним доказом, оскільки пояснення викладені у рапорті працівника поліції підтверджуються іншими матеріалами справи.

Необґрунтованими є твердження апелянта, що письмові документи подані не в оригіналі та не вірно завірені, оскільки наявні у матеріалах справи документи звірені з оригіналом та завірені печаткою установи ГУНП в Тернопільській області.

Безпідставними є доводи апелянта, що у протоколі не зазначено, які саме ОСОБА_12 допустив порушення ПДР, за що т/з було зупинено, оскільки відповідно до відеозапису підставою зупинки т/з слугувало те, що автомобіль рухався під час комендантської години.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що ОСОБА_12 не керував транспортним засобом, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

Безпідставним є посилається на те, що в протоколі не вказано що додається рапорт поліцейського, копії постанов та протоколів про притягнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до відповідальності, акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_6 , роздруківку тесту огляду, направлення на медичний огляд ОСОБА_6 , оскільки такі зазначені в описі документів, що знаходяться в адміністративній справі.

Необґрунтованими є посилається на те, що в протоколі зазначено, що власником транспортного засобу є ОСОБА_8 , однак не вказано відношення ОСОБА_1 до автомобіля, оскільки такі спростовуються наявною довіреністю від 15.01.2024 на право експлуатації транспортного засобу ВАЗ 21130 д.н.з. НОМЕР_1 від імені власника ОСОБА_8 - видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Безпідставним є твердження апелянта, що протокол не є беззаперечним доказом його вини, оскільки протокол складений уповноваженою особою відповідно до ст. 254, 256 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що відеозаписи подаються у оригіналі, що тягне за собою недопустимість цього доказу, оскільки відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ /відеозапис/ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали, відрізняються один від одного тільки часом та датою їх створення.

Безпідставним є твердження апелянта, що ні у протоколі, ні в адміністративних матеріалах не вказано, яким саме технічним пристроєм здійснювався відеозапис, оскільки у даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що в протоколі відсутні відомості про технічних засіб, яким здійснювалася відеофіксація, оскільки зазначення таких даних не передбачено протоколом про адміністративне правопорушення.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що відеозапис не вівся безперервно, оскільки відеозаписи є електронними документами, оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Щодо посилання на залучення для участі в якості сторони обвинувачення прокурора Кременецької окружної прокуратури, то відповідно до ст. 7, 287 КУпАП участь прокурора у категорії справ за ст. 130 КУпАП не передбачена.

Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських. Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Оскільки ОСОБА_1 копію постанови отримав поза межами апеляційного оскарження, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2025 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя