Справа № 482/581/25
Номер провадження 3/482/393/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Сергієнко С.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонера, місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ЕПР1 № 265020 від 07.03.2025 р., 07 березня 2025 року о 12:45 год. по вул. Соборній, в м. Нова Одеса, Миколаївської області, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з «LANOS», номерний знак НОМЕР_2 , після скоєння зіткнення покинув місце ДТП чим п. 2.10 (а) ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засідання свою вину не визнав, пояснив що 07 березня 2025 року о 12:45 год. по вул. Соборній, в м. Нова Одеса, Миколаївської області він дійсно був учасником ТДП за участю автомобіля під його керуванням та мотоцикла під керуванням іншої особи. Під час ДТП у його автомобілі була його донька ОСОБА_2 . Після ТДП він місце ДТП не залишав, він зупинився і підійшов до водія мотоцикла запитав чи не потрібна йому допомога, на що він відмовився, та запропонував домовитися щоб вирішити взаємні претензії без присутності працівників поліції, потім водій мотоцикла відкотив свій т/з проїзної частини до кіоску «Морозиво» який знаходився біля перехрестя на якому відбулася ДТП. ОСОБА_1 припаркував автомобіль поруч. У подальшому водій мотоцикла разом ОСОБА_1 та його донькою попрямував до її будинку що знаходиться неподалік на вул. Шевченка, щоб домовитися, там коли стало відомо що мотоцикл не належить на праві власності водію донька ОСОБА_1 запропонувала йому викликати його батька щоб домовитися. Водій мотоцикла сказав що зараз прийде і прикотить мотоцикл до будинку доньки ОСОБА_1 , але так і не повернувся. ОСОБА_1 з донькою вирішили знайти його і пішли на перехрестя де відбулося ДТП і поруч з яким було залишено мотоцикл, там перебував водій зі своїм батьком у подальшому приїхала поліція. Таким чином він будь яких дій спрямованих на приховання факту ДТП або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення або розшуку його або розшуку його транспортного засобу не вчиняв.

Інший учасник ДТП ОСОБА_3 до суду не з`явився хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Письмові пояснення ОСОБА_1 надані працівникам поліції повністю відповідають наданим у суді поясненням.

Пояснення іншого водія учасника ДТП ОСОБА_3 відповідають змісту протоколу про адміністративне правопорушення, однак перевірити їх його особистим допитом суддя змоги не мав.

Інших доказів що свідчать про вчинення ОСОБА_1 залишення місця ДТП матеріали справи не містять.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 1.10 ПДР України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто, певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Як встановлено із пояснень ОСОБА_1 , останній не мав на меті приховувати факт дорожньо-транспортної пригоди або обставини її скоєння, оскільки учасниками ДТП було узгоджене врегулювання наслідків ДТП без участі поліції, про від`їзд ОСОБА_1 з місця ДТП було відомо потерпілій особі, вона не заперечувала проти такого.

Доказів вчинення ОСОБА_1 дій які можуть бути кваліфіковані як залишення місця ДТП дій суду не надано. Не надано до суду і доказів вжиття працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) ОСОБА_1 та (або) розшуку транспортного засобу.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 245, ст. 247, 248, 249, 252 , 265, 266, 276 , 280, 283 , п.3 ч.1 ст.284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя: Сергієнко С.А.