Справа № 387/522/25
Номер провадження по справі 3/387/376/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року селище Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 (селище Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , притягувався до адміністративної відповідальності постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.03.2024 за ч. 5 ст. 126 КпАП України, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

за ч. 5 ст. 126 КпАП України

У С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 275869 від 19.03.2025, ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України (постанова Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.03.2024), 19.03.2025 о 15 годині 44 хвилини керував транспортним засобом ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_2 в селищі Добровеличківка по вул. Зарічна, 42, та не мав права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 "а" ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. До суду надав довідку №14/483 від 02.05.2025, з якої вбачається, що він перебуває на військовій службі та не має можливості бути присутнім на судовому засіданні.

Суд перевірив матеріали адміністративної справи та дійшов до таких висновків.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст. 245 КпАП України, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КпАП України, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, диспозицією ч. 5 ст. 126 КпАП України, встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Судом з`ясовано, що в матеріалах справи, знаходиться постанова Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, згідно з якою попереднє адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КпАП України, було вчинено 29.02.2024. Разом з тим, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 275869 від 19.03.2025 встановлено, що "19.03.2025 о 15 годині 44 хвилини керував транспортним засобом ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_2 в селищі Добровеличківка по вул. Зарічна, 42, та не мав права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 "а" ПДР України.".

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що між вчиненням попереднього правопорушення (29.02.2024) та новим від 19.03.2025 пройшов строк понад один рік, що перевищує межі, визначені ч. 5 ст. 126 КпАП України для кваліфікації діяння як повторного.

Таким чином, відсутні правові підстави для кваліфікації дій особи як повторного правопорушення у розумінні ч. 5 ст. 126 КпАП України.

Суд також зазначає, що застосування ч. 5 ст. 126 КпАП України за відсутності встановленого законом критерію повторності призвело до неправильної кваліфікації діяння ОСОБА_1 .

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також судову практику Європейського Суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" рішення від 09.06.2011 року, "Малофєєва проти Росії" рішення від 30.05.2013 року, "Карелін проти Росії" рішення від 20.09.2016 року, як і у кримінальному провадженні, так і в адміністративній справі суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд (суддя) також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, ч. 5 ст.126, 247, 254, 256, 268 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер