КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/530/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Архипенка О.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 26червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 26червня 2024 рокуОСОБА_1 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Архипенко О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

Також апелянтом подано клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поданого клопотання зазначає, щоОСОБА_1 не була повідомлена про дату та час судового засідання, участі в розгляді справи не приймала, копію постанови не отримувала, що перешкоджало вчасно подати апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що копію постанови він також не отримував, та подав апеляційну скаргу 15 липня 2024 року, однак 27 серпня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу було повернуто.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 21 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол за вчинення неюадміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Отримавши копію протоколу, ОСОБА_1 була обізнана про те, що судовий розгляд відбудеться за її викликом у Печерському районному суді міста Києва.

Твердження захисника АрхипенкаО.І. про те, що ОСОБА_1 не була повідомлена про дату судового засідання не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи міститься судова повістка та довідка про направлення SMS-повідомлення про дату судового засідання. (а.с.14-15).

Поряд з цим, захисником Архипенком О.І. до Печерського районного суду направлялись клопотання та письмові пояснення у дані справі, а тому він був обізнаний про те, що відбувається розгляд вказаного провадження.

При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до повного тексту постанови Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року було надано 01 липня 2025 року. Враховуючи це, захисник Архипенко О.І., будучи фахівцем в галузі права, мав можливість в значно коротші терміни ознайомитись із повним текстом постанови суду першої інстанції та подати апеляційну скаргу в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження. Однак, апеляційна скарга була подана лише 15 липня 2024 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 3.04.2008 р. заява №3236/03).

На переконання суду апеляційної інстанції, доводи, зазначені в клопотанні захисника Архипенка О.І. про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постановиПечерського районного суду міста Києва від 26червня 2024 року є необґрунтованими, оскільки дізнавшись про прийняте судом рішення, ОСОБА_1 та її захисник Архипенко О.І. мали можливість подати апеляційну скаргу у значно коротші терміни.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відмовляє захиснику Архипенку О.І. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 26червня 2024 року.

З цих підстав апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника Архипенка О.І. про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу захисника Архипенка О.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз