Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/446/25
Провадження № 3/945/253/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 261614 від 04 березня 2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 05 березня 2025 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 261609 від 04 березня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05 березня 2025 року справи розподілені та передані головуючому судді Павленко І.В.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 березня 2025 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 945/445/25; провадження № 3/945/252/25), за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 945/446/25; провадження № 3/945/253/25) об`єднано в одне провадження.

Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП присвоєно номер № 945/446/25, номер провадження № 3/945/253/25, та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Миколаївського районного суду Миколаївської області 17 березня 2025 року о 10 годині 00 хвилин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 261609, складеного 04 березня 2025 року інспектором ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Аркушем В.С., 04 березня 2025 року о 00:30:00 в с. Степове, по вул. Данила Галицького, буд. 1, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛК 21406, номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 261614, складеного 04 березня 2025 року інспектором ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в миколаївській області старшим лейтенантом поліції Аркушем В.С., 04 березня 2025 року о 00:30:00 в с. Степове, по вул. Данила Галицького, буд. 1, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛК 21406, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідка та за допомогою газоаналізатора Драгер Alkotest 6820 ARNE 0019, результат огляду 0,99 проміле алкоголю в крові. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився у присутності свідка. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, призначені до судового розгляду на 17 березня 2025 року о 10 годині 00 хвилин, 02 квітня 2025 року о 10 годині 00 хвилин, 25 квітня 2025 року о 10 годині 00 хвилин та 19 травня 2025 року о 10 годині 00 хвилин особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у протоколах про адміністративні правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 (а. с. 30, 34, 44, 48).

Відповідно до поштових конвертів з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 06 011 241 955 71, № 06 011 326 585 64,№ 06 011 399 328 40, якими ОСОБА_1 були скеровані судові повістки про виклики у судові засідання, що призначені на 02.04.2025 року, 25.04.2025 року та на 19.05.2025 року, не вручені та повернулися з причин «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 51, 52, 53).

Поміж інше, ОСОБА_1 повідомлявся про слухання справи шляхом здійснення телефонограм за номером телефону, вказаним ним у поясненні, що міститься в матеріалах справи; відповідно до телефонограм секретаря судового засідання від 10.03.2025 року, 17.03.2025 року, 02.04.2025 року та 25.04.2025 року, останній на дзвінок не відповів (а. с. 31, 35, 45, 49).

Крім того, додатково про дату, час та місце розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 був повідомлений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме до Миколаївського районного суду Миколаївської області в судове засідання на 10:00 17.03.2025 року, на 10:00 02.04.2025 року, на 10:00 25.04.2025 року та на 10:00 19.05.2025 року на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а. с. 32, 36, 46, 50).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 261609 за ч. 5 ст. 126 КУпАП від 04.03.2025 року та серії ЕПР1 № 261614 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 04.03.2025 року було складено у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить його підписи, отже останньому було відомо про існування судових проваджень відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судових проваджень, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та за ч. 1 ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Подальше відкладення судових засідань з розгляду справи нівелюватиме завдання провадження, яким є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її з дотриманням вимог закону, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних порушень та запобігання таким правопорушенням, а тому суддя вважає, що з справу необхідно розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів, долучених до матеріалів справи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання 04.03.2025 року відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 261609 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ЕПР1 № 261614 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся всіма можливими способами, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, за вказаних обставин, суд вважає за можливе в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту а, пункту 2.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті , тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до абзацу ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Пунктом 2.9.а. Розділу 2 «ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ВОДІЇВ МЕХАНІЧНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ» Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП заборонено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Мінюсті 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 6, 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 261609 від 04.03.2025 року, складеного за ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідно до якого водій ОСОБА_1 , керував т/з АЗЛК 21406, н/з НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року; протокол містить відмітку про роз`яснення особі положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, особу ознайомлено з місцем розгляду адміністративної справи, підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень; тимчасово вилучені документи - не вилучались (а. с. 1);

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 261614 від 04.03.2025 року, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого водій ОСОБА_1 , керував т/з АЗЛК 21406, н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідка за допомогою газоаналізатора Драгер Alkotest 6820 ARNE 0019, результат якого склав 0,99 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився; протокол містить відмітку про роз`яснення особі положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, особу ознайомлено з місцем розгляду адміністративної справи, підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень; тимчасово вилучені документи - не вилучались (а. с. 14);

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4191004 від 04.03.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, тобто за керування транспортним засобом без заднього грязезахисного фартуху (бризговики), які передбачені конструкцією його т/з, адже порушив вимоги п.31.4.7.е. ПДР (а. с. 2, 17);

- поясненні та її копії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 04.03.2025 року, з яких слідує, що 04.03.2025 року в нічний час близько 00:30 год останній керував автомобілем АЗЛК 21406, н/з НОМЕР_1 та рухався в с. Степове по вул. Д.Галицького, де був зупинений працівниками поліції, так як була комендантська година та на т/з були відсутні грязезахисні фартухи (бризговики); під час спілкування працівниками поліції були виявленні явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова, почервоніння обличчя; в присутності свідка під відеозапис ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, або у медичному закладі, однак останній погодився продути драгер, результат якого склав 0,99 проміле; з результатом та протоколом згоден, претензій до поліції немає (а. с. 3, 15);

- поясненні та її копії свідка ОСОБА_2 від 04.03.2025 року, відповідно до яких 04.03.2025 року останній знаходився в т/з АЗЛК 21406, д/н/з НОМЕР_1 , яким керував гр. ОСОБА_1 , що перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як разом вживали горілку; на вул. Д.Галицього в с. Степове вони були зупиненні працівниками поліції за відсутність бризговиків на т/з та у зв`язку з порушенням комендантської години; при спілкуванні з ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено, що останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився, продув Драгер, результат якого склав 0,99 проміле (а. с. 4, 16);

- витязі з Адмінпрактики 901217), відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВП № 5 (м. Миколаїв) Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування т/з особою, яка не має права керувати таким т/з (а. с. 8, 25);

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, складеного поліцейським СРПП ВП № 5 МРУП ГУНП в Миколаївській області Орфиняк, що був проведений у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота у гр. ОСОБА_1 за допомогою Alkotest 6820 ARNE 0019, тест № 316, з результатом 0,99 проміле, з яким водій погодився, що підтверджується підписом останнього та зазначенням «згоден» (а. с. 19);

- роздруківці тестування на алкоголь, відповідно до якого проведення тесту на вміст алкоголю у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбулося 04.03.2025 року о 00:34 в с. Степове, по вул. Галицького, буд. 1, інспектором Аркуш В.С. за допомогою ALCOTEST 6820, прилад № ARNE-0019, тест № 318, результат тесту - 0,99 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього та зазначенням «згоден» (а. с. 20);

- фотокопіях т/з АЗЛК 21406, н/з Д4954НИ (а. с. 7, 24);

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4000190 від 03.02.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на останнього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн за здійснення зупинки та стоянки у місці, де є неможливий зустрічний проїзд транспорту та за керування т/з особою, яка немає права керування таким т/з, оскільки ОСОБА_1 ніколи не отримував посвідчення водія (а. с. 41-42);

- диску, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 261614 від 04.03.2025 року та відтвореного у судовому засіданні, з якого слідує, що працівниками патрульної поліції ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області 04.03.2025 року був зупинений т/з світлого кольору, який рухався на зустріч екіпажу, у зв`язку з тим, що водій автівки порушував правила комендантської години; пізніше, патрульними було встановлено, що автомобілем керував ОСОБА_1 без посвідчення водія, так як його не отримував, та мав явні ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; останньому було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, на що ОСОБА_1 погодився, пройшов огляд на місці зупинки т/з, результат якого склав 0,99 проміле, з яким порушник був згоден; крім того, з відео також вбачається, що гр. ОСОБА_1 підтвердив факт керування даним т/з (а. с. 26).

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 , дійсно порушив п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, згідно якого водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також порушив п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, санкцією якого є накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення адміністративних правопорушень посвідчення на право керування транспортним засобом не отримував.

Отже, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, а тому запобігальна мета додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює запобігальну мету покарання.

Це випливає з висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, з якого вбачається, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами.

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Що стосується питання про додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами), адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 261609 від 04.03.2025 року, а саме графи «належність», та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , відповідно до якої транспортний засіб марки АЗЛК 21406, реєстраційний № НОМЕР_1 , білого кольору, 1986 року випуску, належить ОСОБА_3 (а. с. 6).

За таких обставин, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_1 додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, а саме АЗЛК 21406, реєстраційний № Д4954НИ, білого кольору, 1986 року випуску.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При обранні виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, не вбачається.

Відповідно до ст. 16 КУпАП, іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 261609 від 04.03.2025 року), ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 261614 від 04.03.2025 року), та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: (Отримувач коштів: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0014001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок в дохід держави.

Судовий збір необхідно сплатити на наступні реквізити: (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Документ про сплату штрафу слід подати до суду.

Згідно з положеннями ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя І.В. Павленко