Справа № 930/2332/24
Провадження № 33/801/511/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войницька Т. Є.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевчука Юрія Андрійовича, на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 30.08.2024 року о 10:40 год. на автодорозі М30+436км, с. Гунька Вінницького району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Alkotest Drager №6810. Результат 0,43‰ проміле, тест №1083.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевчук Ю. А. подав апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків судді обставинам справи, а також порушення ним норм матеріального і процесуального права, у якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_2 транспортним засобом, оскільки факту керування транспортним засобом саме ним не було зафіксовано на технічні засоби фіксації, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь.

Також, згідно з наданим відеозаписом, працівники поліції не повідомили водія про причини зупинки автомобіля, в той час, як ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу. Натомість з матеріалів нагрудної камери поліцейського вбачається грубе порушення такого обов`язку з боку працівників патрульної поліції, оскільки вони про причини зупинки взагалі не поінформували ОСОБА_1 , що, очевидно є порушенням ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Зауважує, що з відеозапису з бодікамер поліцейських слідує, що події відбуваються на блокпосту, однак належні докази цього відсутні. До того ж поліцейські перевіряли стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 (шукали порушення ПДР), при цьому захисник неодноразово звертав увагу суду на те, що передбачені постановами КМУ від 29.12.2021 №1455 та 29.12.2021 № 1456 заходи поліцейських щодо зупинки транспортних засобів без наявності порушень, передбачають лише перевірку особи водія, а не пошук порушень ПДР та складання протоколів чи виписування постанов, тому вважає дії поліцейських такими, що явно виходять за межі норм діючого законодавства.

Крім того, звертає увагу, що судом першої інстанції не враховано доводів та тверджень сторони захисту про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 проведений з порушенням ст. 266 КУпАП, а також п. 2 та п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 №1452/735. Зокрема зазначає, що такий огляд проведений без жодних наявних ознак алкогольного сп`яніння, при цьому ОСОБА_2 , який не визнавав себе винним, не роз`яснено право пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, що є грубим порушення Порядку № 1103, оскільки у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки водій направляється для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. На переконання сторони захисту, не даючи належної оцінки таким доводам, суд першої інстанції неповно розглянув дану справу.

Наголошує, що судом першої інстанції не взято до уваги твердження сторони захисту про те, що патрульний умисно здійснював неналежну відео фіксацію, з метою приховання об`єктивної інформації щодо складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП (особливо, що стосується зупинки транспортного засобу), чим було порушено вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026 та положень ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

На переконання сторони захисту, судом першої інстанції також проігноровано в повному обсязі факти грубих порушень з боку представників поліції вимог пункту 4 розділу ІІ Інструкції №1452/735 в частині недотримання інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810. Зокрема зауважує, що працівники поліції не мали права самостійно встановлювати мундштук у газоаналізатор та здійснювати застосування алкотестеру після спливу шести місяців з дня останнього його калібрування, а тому результат тесту не може бути належним та допустимим доказом. Вважає, що будь-яких інших доказів про факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння суду не надано. А отже недоведеність цієї обставини виключає в діях особи склад адміністративного правопорушення.

Одночасно захисник Шевчук Ю. А. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що скаргу вперше було подано у визначений законом строк, а саме 14.04.2025 через систему «Електронний суд», не зважаючи на те, що Немирівським районним судом Вінницької області оскаржувана постанова була надіслана захиснику лише 10.04.2025. Проте ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 квітня 2025 року апеляційну скаргу, подану і підписану адвокатом Шевчуком Ю. А., повернуто особі, яка її подала, як таку, що подана особою без підтвердження повноважень на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин апеляційну скаргу повторно подано ним через суд першої інстанції 30.04.2025, а тому в порядку ст. 294 КУпАП просить поновити строк на оскарження постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП у разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Шевчука Ю. А., які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, дослідивши матеріали справи, доводи клопотання та апеляційну скаргу, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже доводи наведені в клопотанні знайшли своє підтвердження, а вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд, враховуючи положення статті 294 КУпАП переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями статті 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ( стаття 1 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.9. «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Пунктами 1, 3 частини першої статті 23 Закону України «Про національну поліцію», визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд дійшов до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, відповідають встановленим фактичним обставинам справи, вина останнього доведена наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, а його дії за частиною першою статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

До таких висновків суд дійшов дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 134926 від 30 серпня 2024 року (а.с.2); роздруківку тестування на алкоголь, згідно з якою ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту становить 0,48 ‰ (а.с.1); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 серпня 2024 року (а.с.4); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких встановлено, що його зупинили працівники поліції, а оскільки у нього з рота було чути різкий запах алкоголю, було запропоновано продути прилад Драгер 6810, який показав результат 0,48 проміле (а.с. 5); відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с. 8).

Докази в сукупності узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, в сукупності підтверджують вину скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і встановлений судом перебіг досліджуваної події відповідає змісту відео, яке міститься на технічному носієві з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейськими за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом. Так, відповідаючи на питання поліцейського, звідки і куди він їде, ОСОБА_1 пояснив, що їде з м. Голованівська у м. Калинівку, при цьому він був у машині один. Фак керування транспортним засобом підтверджується й письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 .

Також, як вбачається з оглянутого відеозапису з бодікамер поліцейських, 30.08.2024 під час перевірки документів та огляду автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , на блокпосту в с. Гунька, працівниками поліції було почуто запах алкоголю від водія даного транспортного засобу ОСОБА_2 , у зв`язку із чим, останньому запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_2 спочатку заперечив вживання алкоголю, після чого поліцейські звернули увагу, зокрема на чітко виражене тремтіння рук, після чого ОСОБА_2 визнав, що напередодні вживав алкоголь і погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» №6810. За результатом проведеного огляду, вказаний алкотестер показав позитивний результат 0,48 проміле та видав відповідний чек-тест. Будь-яких сумнівів з приводу проведеного огляду на місці зупинки ОСОБА_1 не висловлював, його результат не заперечував як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи судом першої інстанції.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був згоден з результатами огляду проведеного на місці, однак працівниками поліції не було забезпечено проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я, оскільки суд першої інстанції надав належну мотивацію їх відхиленню й апеляційний суд погоджується з висновками Немирівського районного суду Вінницької області.

Наведені доводи спростовуються даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який містить підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду (а.с.3).

Крім того, у своїх поясненнях від 30.08.2024, викладених на окремому аркуші, ОСОБА_1 вказав, що 30.08.2024, близько 10 год 30 хв він керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , та на а/д М30+436км, с. Гунька Вінницького району Вінницької області був зупинений працівниками поліції. Так, як з його рота було чути різкий запах алкоголю, тому йому було запропоновано продути прилад Drager 6810, який показав результат 0,48 проміле (а.с.5).

Спосіб, у який було встановлено алкогольне сп`яніння скаржника, не суперечить вимогам закону.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаного проходження огляду, фальсифікації матеріали справи не містять та правопорушником надано не було.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому правильно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Що стосується тверджень сторони захисту про порушення поліцейськими вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» у зв`язку з неповідомленням ОСОБА_2 причин для зупинки транспортного засобу, то вони не можуть бути взяті до уваги з огляду на таке.

Як встановлено з відеозапису з бодікамер поліцейських, події щодо проходження ОСОБА_2 медичного огляду відбуваються на блокпості, встановленому на дорозі, про що, зокрема, свідчать зафіксовані на відеозапису відповідні дорожні знаки з надписом «блокпост» (зокрема, відеозапис з бодікамери поліцейського - 5 хвилина з 08 по 13 секунду).

Згідно з Порядком встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого Постановою КМУ №1455 від 29.12.2021, «блокпост - посилений контрольно- пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на в`їзді чи виїзді з території, на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, ...».

Відповідно до пункту 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 №1455 «уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі, зокрема, проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду».

Положення пункту 20 Порядку №1455 «заходи з контролю в`їзду/виїзду на блокпостах включають: перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; перевірку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо); проведення огляду транспортного засобу ...».

Аналіз наведених вище норм, дає підстави вважати, що зупинка транспортних засобів на блокпосту та перевірка у зв`язку із цим осіб водіїв транспортних засобів, огляд їх автомобілів, є правомірною, оскільки пов`язана з введенням в країні воєнного стану, а не порушенням правил дорожнього руху, на що посилається захисник.

Отже посилання сторони захисту на ті обставини, що достовірно стверджувати, що патрульні перебували на блокпосту неможливо, є припущеннями.

Вказане свідчить про відсутність будь-яких порушень з боку працівників поліції у тому, що зупинивши ОСОБА_2 відповідно вимог пункту 10 Порядку №1455 та виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння під час огляду, йому було запропоновано пройти відповідний медичний огляд.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість ОСОБА_2 доводиться зібраними матеріалами.

Суд першої інстанції відповідно до статті 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні пункту 2.9 (а), що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу. Відсутні також відомості щодо оскарження ОСОБА_2 дій працівників поліції, неправомірності зупинки транспортного засобу, відсутності факту керування транспортним засобом, тощо, і результати такого оскарження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не мали права здійснювати застосування алкотестеру після спливу шести місяців з дня останнього його калібрування, а тому роздруківка приладу у цій справі не може вважатися допустимим доказом, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає у зв`язку з наступним.

Медичний виріб «Drager Alcotest 6810» був зареєстрований в Україні у встановленому порядку і внесений до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, згідно свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 року, назва ВМ: прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com. Alcotest 6510, Alcotest 6810. Виробник: Drager Safety AG & Co.KGaA, Germany. Свідоцтво дійсне до 10 лютого 2015 року.

У випадку, коли медичний виріб вже введено у експлуатацію і він застосовується за прямим призначенням, а термін дії свідоцтва про державну реєстрацію на нього закінчився, користувач має право використовувати цей виріб, як мінімум, протягом терміну, вказаного в експлуатаційній документації.

Свідоцтва про державну реєстрацію можуть бути безстроковими, а можуть мати обмежений термін дії, а частина виробів має встановлений виробником термін експлуатації більший від цього терміну.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, визначено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Таким чином газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

З виписки результату огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» вбачається, що датою калібрування приладу є 22 лютого 2024 року. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747, вказаний інтервал становить 1 рік, тобто до 22 лютого 2025 року (огляд проводився 30 серпня 2024 року), а відтак підстави для визнання результатів приладу недійсними відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено доказами наявними в матеріалах справи.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення і його мотивування є достатніми й зрозумілими та відповідають вимогам закону. Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів і викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Таким чином апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та призначене судом адміністративне стягнення відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевчука Юрія Андрійовича, залишити без задоволення.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко