Дата документу 20.05.2025
Справа № 334/3308/25
Провадження № 3/334/1311/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які складені поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП

встановив:

На розгляд до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя надійшли два протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП.

Дані матеріали в одне провадження не об`єднувалися у зв`язку з необхідністю дотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу серії ЕПР1 № 298375 від 12.04.2025 року водій ОСОБА_1 12.04.2025 року о 14-22 години, керував ТЗ Mitsubishi Pagerо нз АР 6749 у місті Запоріжжя по вул. Алюмінієва, 12 не маючи права керування транспортним засобом. На протязі року вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 cт. 126 КУпАП, постановою ЕНА 3891256 від 19.01.2025 року, чим порушив п. 2.1.а. ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ». Отже, відповідно до вищевказаного протоколу ОСОБА_1 інкриміноване правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме за ознаками керування повторно, на протязі року, транспортним засобом, особою яка не має такого права.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Патяк А.С. ознайомившись з матеріалами справи, подав письмове клопотання про закриття провадження по даній справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення не містить ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні, адвокат Патяк А.С. надав аналогічні пояснення, які викладені ним письмово. Зазначив, що з аналізу норм законодавства вбачається, що об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке повинно було інкриміноване ОСОБА_1 є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами., вчинене повторно на протязі року.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 був позбавлений права керування постановою суду від 12.01.2024 року, до теперішнього часу рахується особою позбавленою права керування транспортними засбами і мав право повернути посвідчення водія в порядку встановленому Кабінетом міністрів України.

Проте працівниками поліції при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 була невірно зазначена об`єктивна сторона правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом».

Об`єктивна сторона правопорушення має бути належним чином сформульована саме під час складення протоколу, оскільки чинний КУпАП не передбачає можливості внесення змін, доповнень, а також перекваліфікації діяння під час судового розгляду.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавлявшись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Невірне формулювання інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, викладеного у фабулі протоколу серія ЕПР 1 № 298375 від 12.04.2025 року, вказує на відсутність ознак об`єктивної сторони правопорушення та свідчить про відсутність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить до наступників висновків.

Відповідно до вимог ч.5 ст.126 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Виходячи зі змісту Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП суду необхідно встановити факт керування особою транспортним засобом та відсутність у особи права керування транспортним засобом

На підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в діях ОСОБА_1 надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 298375 від 12.04.2025, диск з відеозаписом про фіксацію правопорушення.

Тобто, відповідно до вищевказаного протоколу ОСОБА_1 інкриміноване правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме за ознаками керування повторно, на протязі року, транспортним засобом, особою яка не має такого права.

З положень статті 126 КУпАП вбачається наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Тобто, відповідальності за ч. 2 ст. 126 підлягають особи, які керували транспортним засобом та які такого права ніколи не мали та посвідчення на право управління транспортними засобами раніше не отримували.

Згідно ч. 4 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до частин 2,5 статті 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП яке повинно було інкриміноване ОСОБА_1 є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами., вчинене повторно на протязі року.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 був позбавлений права керування постановою суду від 12.01.2024 року, до теперішнього часу рахується особою позбавленою права керування транспортними засобами і мав право повернути посвідчення водія в порядку встановленому Кабінетом міністрів України.

Проте працівниками поліції при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 була невірно зазначена об`єктивна сторона правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення має бути належним чином сформульована саме під час складення протоколу, оскільки чинний КУпАП не передбачає можливості внесення змін, доповнень, а також перекваліфікації діяння під час судового розгляду.

Суд не може самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавлявшись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення, що є процесуальною перешкодою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З письмових пояснень ОСОБА_1 наданих суду слідує, що під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення 12.04.2025 року працівники поліції не вручили йому копію протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. Ознайомитись із змістом протоколу та підписати його, працівники поліції також йому не пропонували.

Відповідно до запису у протоколі серія ЕПР № 298375 від 12.04.2025 року ОСОБА_1 , начебто, відмовився від отримання копії вказаного протоколу та відмовився від його підпису.

Проте, ОСОБА_1 заперечує вказані обставини.

Відеозапис з боді-камер працівників поліції не містить фіксації закінчення оформлення матеріалів справи та процесу пропонування ОСОБА_1 ознайомитись із протоколом ЕПР № 298375 від 12.04.2025, поставити у ньому свій підпис та отримати його копію. Жодними іншими доказами, наявними в матеріалах справи, не підтверджується відмова ОСОБА_1 від підпису вищевказаного протоколу, від ознайомлення із ним та від отримання його копії.

За таких обставин, суд позбавлений можливості притягнути до адміністративної відповідальності особу, без об`єктивних на те підстав. Факт відмови ОСОБА_1 від ознайомлення з вищевказаним протоколом, від його підпису та від отримання його копії, повинен був бути зафіксований на відеозаписі з нагрудних відеокамер працівників поліції. Проте такий відеозапис відсутній. До речі, порядок використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції регламентований «Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних камер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» (затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року за № 100. Відповідно до положень п. 1.4.3, п. 1.4.5 вищевказаної Інструкції, метою використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульною поліції, є: підвищення рівня захисту прав та свобод людини і громадянина; забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів. Згідно п. 3.5. вказаної Інструкції, після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

З урахуванням наведених положень чинного законодавства, слідує те, що відеозаписи, які містяться в матеріалах справи є неналежними та недопустимими доказами.

Так, до матеріалів справи працівниками поліції був долучений СД- диск з відеозаписами з боді-камери № 470370 та з боді - камери 470174.

Дослідженням вказаних відеозаписів встановлено, що вони здійснювались працівниками поліції не повно.

Зокрема на вказаних відеозаписах не зафіксовано закінчення оформлення матеріалів справи, не зафіксовано чи пропонувалось ОСОБА_1 ознайомлення із протоколом про адміністративне правопорушення, а також не зафіксовано те, що начебто він відмовився від його підпису та від отримання його копії.

Наведене вказує на суттєві порушення вимог КУпАП та інших нормативних актів, допущенні працівниками поліції, а самі відеозаписи з боді - камер працівників поліції є неналежними та недопустимими доказами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути1 підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Європейський Суд з прав людини у справі Аллене де Рібермон проти Франції- підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинуваченім, а й для всіх інших органів держави.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази.

З урахуванням викладеного, вбачається, що працівниками поліції при оформленні матеріалів справи відносно ОСОБА_1 допущені чисельні порушення вимог КУпАП та інших нормативних актів, а докази на яких ґрунтується обвинувачення є недопустимими та неналежними.

Підсумовуючи суд прийшов до переконання, що в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення не міститься достатніх і належних доказів, які б у своїй сукупності встановлювали наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 283, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, відносно якої її винесено.

Суддя: Козлова Н. Ю.