ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/464/25
Номер провадження 3/292/200/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року с-ще Пулини

Суддя Пулинського районного суду Житомирської області Лотуга В.Ф., розглянувши матеріали справ, які надійшли з відділення поліції №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Рудокопи Червоноармійського району Житомирської області,

громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого,

не працюючого, військовозобов"язаного, пільг та інвалідності не має,

зареєстрованого по АДРЕСА_1 , а проживаючого по

АДРЕСА_2 , з 28.04.2025 утримується під вартою в СІЗО ДУ "Житомирська УВП (№8)"

за ч.1 ст.187 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №043554, вбачається, що 06 квітня 2025 року, близько 23 год., ОСОБА_1 знаходячись (перебуваючи) під адміністративним наглядом, був відсутній за місцем проживання, чим порушив встановлені обмеження Червоноармійським районним судом.

У судове засідання ОСОБА_1 не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, через ДУ "Житомирська УВП №8". Клопотання про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції з приміщення ДУ "Житомирська УВП №8" Сидорчуком Ю.Ю. до суду не подано.

Як вбачається з положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнов проти України" та положення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмета спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення та може призвести до закінчення строків накладення адміністративного стягнення, і як наслідок, можливого уникнення відповідальності за вчинене.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.187 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, у тому числі за порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зокрема зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

У той же час, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції вказані вимоги порушені.

Так, у протоколі не зазначено місця вчинення адміністративного правопорушення, а саме - адресу за якою був відсутній ОСОБА_1 .

Також, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення 06.04.2025, близько 23 год, а в рапорті поліцейського - 06.04.2025 о 23 год. 14 хв. З викладеного слідує, що під час складання протоколу не встановлений точний час вчинення інкримінованого правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, який включає в себе встановлення вини особи, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Крім протоколу, у матеріалах наявні лише ухвала суду від 20.02.2025 про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_1 та рапорт поліцейського ВП №3 Житомирського РУП №2 від 07.04.2025.

Отже, до протоколу не додано жодних доказів (пояснення правопорушника, інших осіб), які б об`єктивно підтверджували вчинення 06.04.2025 ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, а саме його відсутність за місцем проживання.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять "обвинувачення за адміністративним проступком" та "обвинувачення, які мають ознаки злочину", залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі "Лутц проти Німеччини", "Отцюрк проти Німеччини", "Девеєр проти Бельгії", "Адольф проти Австрії" та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Дослідивши надані матеріали справи, враховуючи відсутність належних та достатніх доказів, приходжу до висновку про те, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.187 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.251, 283 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Пулинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. Ф. Лотуга