23 травня 2025 року Єдиний унікальний № 501/1988/25 Провадження № 3/501/611/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2025 року м. Чорноморськ

Суддя Чорноморського міського суду Одеської області Тордія Е.Н.,

розглянувши адміністративний матеріал № 501/1988/25 (3/501/611/25), який надійшов з ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області у відношенні:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП не відомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад правопорушення.

25 квітня 2025 року о 21:00 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «BMW 530D», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Миру в с. Малодолинське, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, порушення мови) від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція учасника судового процесу.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, поважної причини своєї неявки суду не повідомив.

З протоколу про адміністративне правопорушення складеного 25 квітня 2025 року вбачається ,що ОСОБА_2 повідомлений про розгляд справи 23 травня 2025 року.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, заходів для явки до суду не вжив, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться за відсутності ОСОБА_1 , який про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Також відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Окрім того про розгляд справи ОСОБА_1 повідомлений через оголошення на офіційному вебсайті судової влади 21 травня 20254 року.Отже, за наведеного суд вважає, що ОСОБА_1 є таким, що повідомлений про розгляд справи відносно нього належним чином.

Суддя вивчивши матеріали справи, вважає можливим продовжити її розгляд за відсутністю ОСОБА_1 на підставі наданих суду доказів.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Згідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність по ній настає 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під

впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України), 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України), 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 рудня 2005 року № 14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом, а також відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись, також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Серед превентивних заходів ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» визначено, зокрема такий захід як зупинення транспортного засобу. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Так, зокрема, ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» наведений вичерпний перелік випадків, коли поліцейський має право зупинити транспортний засіб, а ч. 3 ст. 35 цього ж Закону закріплює обов`язок поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначених цією статтею.

Право водія дізнатись про причини зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом та прізвище і посаду цієї особи, також гарантоване ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Рапорт інспектора СРПП ВП№1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Анафонова А. вказує на те ,що 25 квітня 2024 року о 21.05 годині під час несення слюжби в наряді Муссон-151 по вул. Миру в с. Малодолінське виявлено водія автомобілем «BMW 530D», державний номер НОМЕР_1 який стоїть поперек зустрічної полоси руху без капоту. Відповідно до п.2 ст. 35 Закону України « Про національну поліцію» було прийнято рішення зупинитися , та в процесі з`ясування обставин зупинки транспортного засобу посередині зустрічної полоси руху, виявлено ,що водій має ознаки алкогольного сп`яніння.

Наданий відеозапис події засвідчує факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення, який є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст. 254, 255 України про адміністративні правопорушення), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) та в силу положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 маючи ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, порушення мови) відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Саме невиконання ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст. 254, 255, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідних Порядку та Інструкції які регламентують процедуру проведення огляду, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Суддя, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 931487 від 25 квітня 2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом події, від проходження якого останній відмовився, рапортом.

Висновки суду.

Досліджені та оцінені судом докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. У судді відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ч. 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі аналізу доказів, суддя визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. адміністративного стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ч. 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника також підлягає стягненню судовий збір.На підставі викладеного, керуючись 40-1, ч. 1 ст. 130, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000.00 гривень в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 гривень (Отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Чорноморськ/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0015750, Код класифікації доходів бюджету 22030101).

На підставі ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у розмірі 34000,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Чорноморський міський суд Одеської області.

Суддя

Строк пред`явлення постанови до виконання згідно

Закону України «Про виконавче провадження»

Постанова набрала законної сили «__»__

______2025 р.