ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/8709/25

13 травня 2025 року

м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К. Е., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин іншої держави, посвідка на тимчасове проживання серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 N? 305709 від 19.04.2025, 19.04.2025 року о 20 год. 54 хв. в м. Рівне на вул. Грушевського 2А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи особою яка немає права керувати таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року вчинив правопорушення

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні п.2.1 а ПДР України, кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не визнав, оскільки має посвідчення водія, видане в Республіці Узбекистан, яке він разом з нотаріально засвідченою копією пред?явив працівникам поліції. Просив суд закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши наявні докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов?язаний з?ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації дій.

Так, частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Щодо доводів ОСОБА_1 про безпідставність складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він має посвідчення водія на право керування транспортними засобами, суд вважає доводи обгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 N?233806 від 30.01.2025, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot д.н.3. НОМЕР_2 , будучи особою, яка не має права керування даним транспортним засобом.

Проте, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , він надав для огляду працівнику поліції нотаріально завірену копію посвідчення водія своєї держави, в перекладі на українську мову. Працівники поліції не з?ясували належним чином, чи проживає ОСОБА_1 постійно чи тимчасово в Україні та не вказали, чи є його країна учасником Віденської Конвенції про дорожній рух, ратифікованої Указом Президії УРСР N?2614-VIII від 25.04.74. Іноземне посвідчення водія, що належить особі, яка переїхала на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України, відповідно до Віденської Конвенції про рух, ратифікованої Указом Президії УРСР N?2614-VIII від 25.04.74.

Таким чином, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 N? 305709 від 19.04.2025, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи особою, яка не має права керування даним транспортним засобом, не відповідають дійсності, оскільки останній має посвідчення водія на право керування транспортними засобами своєї держави.

Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини. Аналіз диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП свідчить, що це формальний склад правопорушення, тобто для його наявності не є обов?язковою ознакою настання шкідливих наслідків. Склад правопорушення характеризується умисною формою вини.

Відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження доказами по справі. При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом. який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не с достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю достатніх доказів. тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, при складенні протоколу не в повній мірі забезпечено реалізацію прав, передбачених ст. 268 КУпАП, для ОСОБА_1 , який є іноземцем та не володіє українською мовою, не роз?яснено в достатній мірі його право на перекладача та не з?ясовано, чи потребує він перекладача, не роз?яснено всі наслідки складення протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 126, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.ст. 252, 280, 283, 284 КУПАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Кристина ДАШ`ЯН