1Справа № 335/3631/25 3/335/1147/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення за протоколами серії ЕПР1 № 296219, серії ЕПР1 № 296231, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

09.04.2025 року о 12-45 годині, в м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 20А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом „Renault Logan, номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не впевнився в безпеці маневру та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб „Nissan X-Trail, номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України.

Крім того, 09.04.2025 року о 12-45 годині, в м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 20А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом „Renault Logan, номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, місце пригоди залишив.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України.

В судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП на підставі наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Диспозиція ст. 124 КпАП України передбачає певні наслідки, як обов`язковий елемент об`єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам, та інше.

Згідно з п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 а Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України підтверджена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 10.04.2025 року серії ЕПР1 № 296219, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив під час керування автомобілем вимоги п. 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди 09.04.2025 року;

- схемою місця ДТП до протоколу, в якому вказані місце розташування транспортного засобу на дорозі, умови погоди, стану дорожнього покриття, освітлення. Вказана схема складена в присутності водія ОСОБА_2 , який в ньому розписався і зауважень до нього не заявляв;

- письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

- фото-таблицею.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України підтверджена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 10.04.2025 року серії ЕПР1 № 296131, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив під час керування автомобілем вимоги п. 2.10 а ПДР України, а саме: будучи учасником ДТП, місце пригоди залишив, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП;

- схемою місця ДТП до протоколу, в якому вказані місце розташування транспортного засобу на дорозі, умови погоди, стану дорожнього покриття, освітлення. Вказана схема складена в присутності водія ОСОБА_2 , який в ньому розписався і зауважень до нього не заявляв;

- письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

- фото-таблицею.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, викладеною у рішенні «Хан проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що, хоча один із доказів і містить ознаки процесуального порушення, проте, сам судовий розгляд був справедливим і інші докази у своїй сукупності свідчать про винуватість особи, а сам факт вчинення діяння розумних сумнівів не викликає, суд не зобов`язаний визнавати цей доказ недопустимим.

Під час перевірки судом матеріалів справи, відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, суттєвих порушень допущених при їх складанні не встановлено.

Докази, що містяться в матеріалах справи є належними, допустимими і достатніми, узгоджуються між собою та у своїй сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження дорожніх споруд чи іншого майна, також вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, оскільки залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан порушника, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. у дохід держави, за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. у дохід держави, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, визначити остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України«Про судовий збір» ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 33-36, 124, 122-4, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП і накласти стягнення з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: Ю.В. Геєць