Справа №449/499/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 м. Перемишляни

суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк Олександра Ярославівна розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу на посаді головного бухгалтера ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-4 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

Згідно адміністративного матеріалу, який надійшов на адресу Перемишлянського районного суду Львівської області, ОСОБА_1 , вчинила правопорушення передбачене п.176.2 ст.176 розд. IV Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI зі змінами та доповненнями в частині несвоєчасного подання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків-фізичних осіб і сум отриманого з них податку (форма 42Ф) за жовтень, листопад, грудень 2024 року.

В призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлялася належним чином. Однак, як вбачається із поданих письмових пояснень, які надійшли на адресу суду 14.05.2025 р., ОСОБА_1 , просить звільнити її від адміністративної відповідальності і закрити справу №449/499/25 відносно неї, оскільки відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП минув строк притягнення її до адміністративної відповідальності, а розгляд справи проводити за її відсутності з урахуванням поданих пояснень.

Розглянувши адміністративні матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.2 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Слід зауважити, що з огляду на те, що адміністративний матеріал надійшов на адресу суду із Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України в строк більше двох місяців із дня вчинення адміністративного правопорушення, до закінчення строку накладення стягнення, сповістити ОСОБА_1 належним чином про місце і час розгляду справи не виявилось можливим.

Суд вважає, що з правового аналізу положень ст. 38 КУпАП можна дійти висновку, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи, провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Окрім цього, із абзацу першого ст.247 КУпАП вбачається, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Суд наголошує, що згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган / посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд також звертає увагу, що стаття 284 КУПАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

Більше того, законодавцем передбачено іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Головне на думку суду, при вирішенні питання про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП і встановленні вини особи у вчинені адміністративного правопорушення, такій особі повинна бути забезпечена належна правова процедура по висловленню власної позиції, а судове рішення повинно бути мотивованим.

З наведеного вбачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому.

Тому встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите адміністратвине провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП.

Згідно вимог ч.1 ст. 163-4 КпАП України неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, тягне за собою попередження або накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також на громадян - суб`єктів підприємницької діяльності у розмірі від двох до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка),складений зарезультатами перевіркита підписанийпосадовими особами,які проводилиперевірку,або особами,уповноваженими наце увстановленому порядку,у строки,визначені цимКодексом,надається платникуподатків абойого законномупредставнику,який зобов`язаниййого підписати. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Положеннями ст. 109 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. «б» п.176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Отже, вказаними нормами встановлено обов`язок платника податку, у строки, встановлені ПК України для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акту перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (п. п. 86.7.1.86.7 ст. 86 Кодексу).

Таким чином, декларативно висловлюючи свою незгоду із результатами перевірки, особою слід навести відомості, які б їх спростовували та надати відповідні докази.

Враховуючи вищенаведене, слід зауважити, що податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень податкового органу та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Згідно повідомлення заступника начальника міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 13.03.2025 р. №794/6/33-00-04-02-01, головного бухгалтера ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» - ОСОБА_2 було повідомлено про час, дату та місце ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №002066/43/33-00-04-02-01 від 28.03.2025 р., зокрема пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в таких зазначено: «несвоєчасне подання звітності відбулось у зв`язку з технічними збоями системи».

Слід зауважити, що матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_1 , скористалася вищезазначено процедурою і подавала будь які заперечення, додаткові документи, пояснення в строк передбачений п. 86.7 ст. 86 ПК України чи оскаржувала рішення податкового органу.

Долучена до матеріалів справи фотокопія звернення начальника відділу кадрів та розрахунків з працівниками ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», Г.Сташків, датована 17.04.2025 р., тоді як перевірка проводилась 12.03.2025 р., а протокол про адміністративне правопорушення був складений 28.03.2025 р.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення №002066/43/33-00-04-02-01 від 28.03.2025 р., Актом про результати камеральної перевірки уточнюючих розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за жовтень, листопад, грудень 2024 року ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» №92/33-00-04-02-01/32435513 від 12.03.2025 р. та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Беручи до уваги вищезазначене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 163-4 КпАП України, оскільки кваліфікація дій правопорушника правильна, її вина доведена дослідженими доказами, однак провадження у справі слід закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі ч.1 ст. 163-4 КпАП України та керуючись ст. ст. 23, 33, 38, 284, 287-289 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КпАП України.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-4 КпАП України закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Гуняк Олександра Ярославівна