Справа № 563/185/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Сірак Д.Ю., секретар судового засіданн Федичканич В.Ю., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Петриченка О.Р., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

23 січня 2025 року о 14:05 год. в м. Корець Рівненської області, вул. Київська, 89, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що вже дванадцять років щодня їздить із Здолбунівського району в м. Корець по робочих питаннях, в тому числі перевозить людей, тому не має морального права та не наважився б вживати будь який алкоголь перед поїздкою. Крім того, через особливості стану здоров`я та нещодавно перенесений інсульт, не вживає алкоголю взагалі. На його розсуд, поліцейський поводив себе не адекватно «наглувато», оскільки пред`явив претензії за не пристібнутий ремінь. Вважає, що в такому населеному пункті як Корець, ременем пристібатись не обов`язково. Відмовився від проходження запропонованого огляду через некоректну поведінку поліцейського. Крім того, йому було соромно сідати у патрульну машину та їхати до медзакладу, оскільки в місті його знають багато людей. Тому прийняв рішення пройти такий огляд самостійно, в медичному закладі (приблизно через 1 год. 15 хв.) за результатами був тверезий. Із зазначеним висновком одразу звернувся до начальника поліції, який однак, повідомив, що нічого не вдіє, так як матеріали вже складені. Також вказав, що в автомобілі разом з ним перебували співробітники, ОСОБА_2 , що сиділа поряд з ними та на задньому сидінні був ще один чоловік (на даний час в ЗСУ), який ймовірно вживав пиво, тому запах на який вказував поліцейський можливо виходив від нього.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Петриченко О.Р. (відповідно до Ордеру на надання правничої допомоги серії ВК № 1031922) в судовому засіданні, а також в поданому до суду запереченні зауважив на відсутність підстав вважати, що його підзахисний перебував у стані алкогольного сп`яніння, так як поводив себе адекватно. Не виявив бажання проходити огляд в лікарні в супроводі поліцейських, натомість пройшов такий огляд самостійно, за результатами виявився тверезий. Наголошував на різницю в реальному часі та таймері боді-камери поліцейського, що складає приблизно пів години, тому наявні невідповідності в протоколі та направленні. Таким чином, переконаний, що є всі підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що з ОСОБА_1 перебуває добрих, робочих відносинах. Вказала, що того дня дійсно знаходилась в автомобілі та сиділа поруч з ОСОБА_4 , однак запаху алкоголю в автомобілі не відчувала взагалі, в тому числі і від пасажира, який перебував на задньому сидінні. Ознаки сп`яніння, які назвав співробітник поліції вважає сумнівними, оскільки в ОСОБА_5 дійсно присутнє тремтіння пальців рук, але це пов`язано виключно зі станом його здоров`я. Припускає, що почервоніння обличчя можливе, в тому числі і від хвилювання чи від задухи, не лише від випитого алкоголю. Зазначила, що ніколи такого не помічала, щоб ОСОБА_6 вживавав спиртне, а потім сідав за кермо.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Петриченка О.Р., враховуючи показання свідка та комплексно дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 та позицію його захисту, його вина підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 228334 від 23 січня 2025 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений уповноваженою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувались;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому засвідчено відмову від проходження такого огляду, а також зафіксовано виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу від 23 січня 2025 року (14:15), від проходження якого ОСОБА_1 відмовився;

- рапортом інспектора СРПП ВП № 7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Бугайчука А.;

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 228334, відповідно до якого, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом до повного витвереження (протягом 24 годин), натомість надано можливість керування транспортним засобом «Рено Трафік» ОСОБА_7 (посвідчення водія НОМЕР_2 ТСЦ 5641;

- переглянум відеозаписом події, відповідно до якого зафіксовано, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який не був пристібнутий ременем пасивної безпеки. В ході спілкування з останнім, у співробітника поліції виникла підозра про вживання водієм алкоголю, відповідно до встановлених ознак сп`яніння, серед яких виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю, зміна забарвлення обличчя. На пропозиції поліцейського пройти відповідний огляд на місці зупинки чи в медичному закладі з метою визначення стану сп`яніння, ОСОБА_1 ствердно відмовився: «нічого не буду проходить», «не буду». При цьому наслідки такої відмови йому були роз`яснені. В результаті, по приїзду тверезого водія, такому було передано автомобіль «Renault Trafic». В цей час, ОСОБА_1 , проігнорувавши рекомендацію поліцейського зачекати до завершення складання адміністративних матеріалів та подальшого отримання копії протоколу та тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, без будь яких пояснень покинув місце зупинки.

З переглянутого відеозапису події також встановлено, що вимога про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була неодноразовою, чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була очевидною та такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Суттєвих порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів стосовно ОСОБА_1 , наявності зацікавленості у цьому з боку поліцейських, неприязного чи упередженого ставлення останніх до особи водія судом встановлено не було.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість поліцейських у результатах розгляду справи, тому, суд дійшов висновку, що працівники поліції виконували свої обов`язки виключно у межах наданих їм повноважень.

Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою, зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у суду підстави відсутні.

Відповідно до п. 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерств внутрішніх справ України і охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі, поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Суд зазначає, що будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати Правила дорожнього руху України.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , як водій з багаторічним стажем, повинен був знати і розуміти, що його відмова від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння тягне за собою порушення п. 2.5 ПДР України.

Більш того, відповідно до переглянутого відеозапису, працівник поліції наголошував та роз`яснював, що у випадку відмови від проходження огляду, на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 тим самим, порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАПадміністративне правопорушення.

Доводи ситорони захисту, а також твердження свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 був тверезий, алкоголю не вживав та не міг вживати, будучи людиною відповідальною, в силу особистих моральних принципів та стану здоров`я (долучено Виписки-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого від 16 та 30 липня 2024 року, які засвідчують перенесений Ішемічний інсульт), не спростовують його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки протокол щодо нього складений саме за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд вкотре наголошує, що саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, стороною захисту до матеріалів справи долучено копію Виписки медичного освідчення на предмет сп`яніння № 8, що була видана лікарем КНП «Корецька міська лікарня», згідно якої, ОСОБА_1 23 січня 2025 року о 16:00 год. самостійно пройшов освідчення, за висновком лікаря «тверезий Алкофор 0,00 %».

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Судом встановлено, що незначна розбіжність в реальному часі та в часі на таймері нагрудної боді-камери поліцейського присутня, на що просив звернути увагу ОСОБА_1 та його адвокат. Так, з доданих відеоматеріалів встановлено, що зупинка транспортного засобу "Рено Трафік" фіксується о 14:23:00 год., водночас, перебуваючи в патрульному автомобілі під час складання адмін матеріалів та розмови між собою, на запитання: «подивись о котрій зупинили?», інший відповідає «було 14:05». Таким чином можна дійти висновку що різниця в часі складає 18 хв.

Таким чином, навіть якщо врахувати, що огляд в медичному закладі було проведено у час, визначений ч. 4 ст. 266 КУпАП, а саме: не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, проводився такий огляд без присутності поліцейського. Зважаючи на цю обставину суддя не може оцінити поданий доказ з точки зору належності та допустимості.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували встановлені судом обставини стороною захисту не наведено і не встановлено.

Отже, доводи сторони захисту щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Зауваженя сторони захисту на упереджене та некоректне ставлення поліцейських також не знайшло свого підтвердження під час перегляду відеозапису. Крім того, дії поліцейських ОСОБА_1 також не оспорювались та зі скаргами на їх дії останній не звертався. Відтак, такі твердження носять голослівний характер не підтвердженні фактичними обставинами. Протокол виготовлений на портативному печатному пристрої, якими забезпечені працівники патрульної поліції на період чергування, та має усі необхідні реквізити і відомості, а тому, за змістом відповідає вимогам ст. 256 КпАП України.

Всі інші доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи, а наявність формальних неточностей в документах, за загальним правилом, не може бути підставою для встановлення відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, якщо винуватість такої особи підтверджується сукупністю доказів по справі. Судом не було встановлено таких порушень, наслідком яких могло б бути закриття провадження у справі.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольногоо сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушнику суддею не встановлено.

Оцінюючи обставини справи та враховуючи особу правопорушника, вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі статті 40-1 КУпАП підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 40-1, 221, 280, 283, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн., що підлягає зарахуванню на рахунок: UA0017001, отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, кодкласифікації доходів бюджету 21081300 (адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу - 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на рахунок: № UA0017521, отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Корецька м.тг/22030101, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст постанови суду виготовлено 23 травня 2025 року.

Суддя