Справа №949/720/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Тарасюк А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, ОСОБА_1 роз`яснені.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №273203 від 16 березня 2025 року, ОСОБА_1 того ж дня о 14 год. 20 хв. в с. Берестя по вул. Перемоги керував транспортним засобом SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкофор 507 та проходження такого огляду в медичному закладі водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від дачі пояснень та підпису відмовився.

Під час розгляду справи у суді ОСОБА_1 , свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав у повному обсязі та просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю всіх елементів складу адміністративного правопорушення, зокрема об`єктивної сторони, і, як наслідок, його вини у зв`язку з тим, що транспортним засобом він не керував.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків події, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Цією ж постановою Пленуму визначено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення крім іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, об`єктивна сторона складається з сукупності ознак, а саме: керування транспортним засобом особою та відмова такої особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

При цьому, закон пов`язує таку відмову виключно з керуванням цією особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що має бути доведеним. Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Згідно п. 27 постанови ПВС України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом", оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, у судовому засіданні досліджені такі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №273203 від 16 березня 2025 року,

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 16.03.2025, складений інспектором СРПП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області Перепелицею І.О., де міститься запис про те, що такий огляд не проводився,

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений інспектором СРПП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області Перепелицею І.О., де міститься запис про те, що такий огляд не проводився;

- схема місця ДТП. яка сталася 16.03.2025 за участю автомобіля SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 ;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 16.03.2025, яка була учасником ДТП, а саме пасажиром автомобіля ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , де вона вказала, що чоловіка, який був за кермом автомобіля SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 вона не знає. Їй пізніше сказали, що то ОСОБА_1 , хоча сам він заперечив те, що керував вказаним автомобілем;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 16.03.2025, який керував автомобілем ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 та з яких вбачається, що на перехресті доріг, не врахувавши дорожню обстановку, він допустив зіткнення з іншим автомобілем SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 та як було в подальшому встановлено, що вказаним автомобілем керував ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 16.03.2025, який підтвердив факт ДТП 16.03.2025 за участю автомобілів ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 та SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 та вказав, що ОСОБА_1 був за кермом автомобіля SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 .

У судовому засіданні було також досліджено доданий до матеріалів справи відеозапис, де видно, що на автодорозі с. Берестя знаходяться автомобілі ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 та SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , який розмовляє з поліцейськими та підтверджує, що вживав алкогольні напої проте відмовляється від продуття алкотестеру та проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння мотивуючи тим, що він не перебував за кермом автомобіля SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 , так як був пасажиром, а водієм був ОСОБА_4 , після чого поліцейський вказує на те, що відносно ОСОБА_1 буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд зауважує на тому, що пояснення ОСОБА_1 відносно того, що він не є водієм автомобіля SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 , працівниками поліції не досліджувалися.

З наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , окрім зазначеного, встановлено, що він є професійним водієм міжнародних перевезень, добре знає встановленні законом вимоги, обмеження та наслідки керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і оскільки ця професія є його основним заробітком і джерелом доходу та утриманні сім`ї, він ніколи собі не дозволяє кермувати у стані алкогольного сп`яніння. Також повідомив, що 16.03.2025 року його автомобіль SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 потрапив в ДТП через порушення правил дорожнього руху саме іншим учасником пригоди - ОСОБА_2 , який цього не заперечує, та з яким, через майнові непорозуміння, у нього існує конфлікт, взаємні претензії та непорозуміння. Стверджує, що у момент ДТП за кермом його автомобіля перебував його товариш ОСОБА_4 , так як він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вказані покази ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив допитаний у якості свідка ОСОБА_4 , та вказав, що дійсно кермував автомобілем ОСОБА_1 SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 і у момент ДТП перебував за кермом даного автомобіля. Підтвердив також наявність конфлікту ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , його свідчення вважає недостовірними та спрямованими на помсту через погрози майнового характеру.

Допитана у якості свідка ОСОБА_5 , яка є дружиною ОСОБА_1 повідомила суду та підтвердила достеменно відомий їй факт керування транспортним засобом 16.03.2025 ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що у момент ДТП транспортним засобом SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_1 , також підтвердив наявність конфлікту через майнові погрози та непорозуміння. Зауважив, що до моменту ДТП із ОСОБА_1 знайомий не був.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що із ОСОБА_1 не знайома і до моменту ДТП його не бачила. Про факт керування ОСОБА_1 автомобілем SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 у момент ДТП їй стало відомо зі слів її чоловіка ОСОБА_2 . У судовому засіданні вказала на водія лише після ідентифікації його особи.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що він є жителем с.Берестя, особисто знає ОСОБА_1 та був очевидцем того що 16.03.2025 автомобілем ОСОБА_1 керувала інша особа, а ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні, оскільки зустрів його незадовго до ДТП.

Для допиту у судовому засіданні був викликаний в якості свідка ОСОБА_3 , який у судове засідання не з`явився, проте подав суду письмове пояснення, у якому підтвердив факт керування автомобілем SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 16.03.2025 року ОСОБА_4 , якого знає особисто. Також повідомив, що проживає поряд місця ДТП та був його свідком. Свої пояснення на місці ДТП про керування ОСОБА_1 надав тому, що знає автомобіль SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 який належить ОСОБА_1 і тому вважав, що він міг керувати авто.

Оцінюючи отриманні покази, суд критично відноситься до наданих доказів у вигляді пояснень свідка ОСОБА_2 , якого вважає упередженим, а свідчення нічим не підтвердженими. Покази ОСОБА_6 суд до уваги не приймає, оскільки такі свідчення є свідченнями із чужих слів.

Відтак факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 16.04.2025 року не знаходять свого підтвердження та показами більшості свідків спростовуються та заперечуються.

Крім цього із доданого до матеріалів справи відеофайлу вбачається, що факт керування ОСОБА_1 заперечується на протязі усього спілкування, а вказання на керування автомобілем ОСОБА_4 , який також був учасником і свідком ДТП працівниками поліції до уваги не приймається. На переконання суду, протокол працівниками поліції було складено з чужих слів не перевіряючи дійсні обставини події.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВС України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

У вказаному пункті також зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Також визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Слід зазначити, що відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ № 1026 від 18.12.2018 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, зокрема п. 5 розд. ІІ, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Втім, судом у судовому засіданні досліджений технічний запис поліцейських, відповідно до якого, зафіксований факт знаходження транспортного засобу на автодорозі, без фіксування його руху.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в протилежному випадку всі дії працівників поліції, можна поставити під сумнів, як і саму подальшу процедуру виявлення нетверезого водія.

Отже, доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в даному випадку автомобілем марки SКODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 , тим паче його зупинкою працівниками поліції за порушення ним ПДР України, у матеріалах справи відсутні. До того ж, ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським факт керування заперечив, що зафіксовано доданими до протоколи відеофайлами.

Крім цього, як встановлено, додані відеофайли не містять відомостей про обставини події, підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинкою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Суд зважає при цьому, що протокол про адмінправопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

При цьому, суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

З урахуванням викладеного, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову останнього пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму ВС України №9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам "Кобець проти України" від 14.02.2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001 року, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також у своїх рішеннях (кримінальних та некримінальних), що стосуються цивільних прав і обов`язків Європейський Суд неодноразово підкреслював, що при оцінці доказів Європейський Суд застосовує стандарт доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із співіснування досить сильних, ясних і взаємоузгоджених висновків з наявних фактів або схожих неспростованих фактичних презумпцій (рішення у справах "Зубайраєв проти росії" від 10.01.2008 року, п.71; "Гриненко проти України" від 15.02.2012 року, п.55; "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" від 12.03.2009 року, п.62; "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 року, п.53).

Тому, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

За таких обставин, поза розумним сумнівом, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 284, 287, 294 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Тарасюк А.М.