Справа № 466/2878/25
Провадження № 3/466/1169/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Едер П. Т., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

у с т а н о в и в:

23.03.2025 о 16:45 год. у м. Львові, вул. Авраама Лінкольна, 49, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «KIA Mohave», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Шевченківським районним судом м. Львова від 07.01.2025, чим порушив п. 2.1.а. ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На розгляд адміністративної справи в суді гр. ОСОБА_1 повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується довідкою про доставку смс-повідомлення про виклик до суду. Причини неявки невідомі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній був присутнім під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлений про те, що протокол буде розглядатися в Шевченківському районному суді м. Львова та повідомлений судом про дату та час судового засідання.

Оцінивши представлені суду докази, з врахуванням положень ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, зокрема: даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 279701 від 23.03.2025, відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції, огляд яких фіксувався на нагрудні відеореєстратори 471915, 471435; рапортом працівника поліції.

Відповідно до довідки інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Х. Попович від 26.03.2025 року згідно інформаційного порталу Національної поліції України, станом на 26.03.2025 року за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортні засоби на території України не зареєстровані.

Згідно довідки інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Х. Попович від 26.03.2025 року згідно бази даних «Національна автоматизована інформаційна система», підсистеми «Пошук посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав 04.08.2009 р. посвідчення водія серія НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Х. Попович від 26.03.2025 року згідно інформаційного порталу Національної поліції України, гр-н. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 03.12.2024 року управлінням патрульної поліції у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння 03.12.2024 року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю доводиться дослідженими по справі доказами.

Відповідно до Постанови Верховного суду від 04.09.2023 №102/301/20 у справі № 702/301/20 особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Приймаючи до уваги вищенаведені докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 враховуючи особу, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що стягнення слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 268, 283-285 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 40800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок)

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя П. Т. Едер