Справа № 711/3812/25
Номер провадження 3/711/1121/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ВАД №071302 від 28.04.2025 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №071301 від 28.04.2025 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП) про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, є особою з інвалідністю 3 групи,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 28 квітня 2025 року, близько 20:00 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, що ображало її людську честь та гідність, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю. За вказані дії щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП.

Крім того, 28 квітня 2025 року, близько 20:00 години, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності свого малолітнього внука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно висловлювався нецензурною лайкою до своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров`ю дитини, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173- 2 КУпАП.

Вказані вище матеріали складені відносно однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд,тому можуть бути об`єднані та розглядатися з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав. Пояснив, що 28.04.2025 він вживав алкоголь із знайомими. Коли повернувся додому, його співмешканка ОСОБА_2 почала його сварити, а він у відповідь нецензурно висловлювався. Оскільки вони із внуком співмешканки живуть разом в однокімнатній квартирі, їхня сварка відбулася у присутності дитини.

Також в судове засідання з`явилася потерпіла ОСОБА_2 , яка пояснила, що 28.04.2025 її співмешканець ОСОБА_1 вжив значну кількість алкоголю, перебував вдома у стані алкогольного сп`яніння, почав сваритись і виганяти її з квартири. Її дочка залишила їй онука на виховання, тому він постійно проживає разом з нею та її співмешканцем. ОСОБА_3 чув словесні образи, які ОСОБА_1 висловлював в її адресу, оскільки був присутнім у кімнаті коли відбувалася сварка, сидів за комп`ютером, а потім ОСОБА_1 почав чіплятися і до нього.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи та відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, приходжу до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суддя вважає, що термін «погроза» у статті 173-2 КК не визначає певної форми такої погрози. Загрозу потерпіла від домашнього насильства особа може відчувати за сукупності обставин, у яких вона опинилася, навіть за відсутності прямо висловлених погроз застосувати насильство. Також і безпорадність може випливати з сукупності багатьох обставин, включаючи як зовнішні фактори, так і емоційний стан потерпілої, зумовлений, серед іншого, її віком,

Окрім визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні 28 квітня 2025 року адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 071302 від 28.04.2025 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 071301 від 28.04.2025 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

-тимчасовим заборонним приписом від 28.04.2025 про 3-денну заборону ОСОБА_1 в будь-який спосіб контактувати із потерпілою особою;

-письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_2 від 28.01.2025 про конфліктну ситуацію, спровоковану ОСОБА_1 ;

-відомостями рапорту поліцейського взводу № 2 роти № 2 БУПП в Черкаській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Хуторянського О. С. від 28.04.2025 про встановлення факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 у присутності її малолітнього внука ОСОБА_3 , складання щодо порушника оцінки ризиків із середнім рівнем небезпеки;

-витягом з ІПНП про неодноразове складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , в тому числі і за ст. 173-2 КУпАП;

-відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому ОСОБА_2 повідомляє про вчинення щодо неї домашнього насильства її співмешканцем ОСОБА_1 у присутності дитини, її внука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував з ними в кімнаті. Сам порушник на відео має ознаки алкогольного сп`яніння у виді порушень мови та неадекватної поведінки, незрозуміло висловлюється.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Дослідивши докази, оцінивши їх відповідно до ст. 252 КУпАП, суд вважає, що вина

ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, беручи до уваги ступінь його вини, сімейний та майновий стан, вчинення домашнього насильства в присутності малолітньої дитини, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як більш серйозного правопорушення, у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Такий вид впливу, на думку суду, буде достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 283 КУпАП суд має вирішити питання про необхідність або відсутність необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39--1 цього Кодексу. При розгляді цього питання суд враховує позицію потерпілої з цього приводу, яка не вбачала підстав для направлення ОСОБА_1 на проходження такої програми, а також відсутність у матеріалах справи форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства з визначенням рівня небезпеки для постраждалої особи.

З огляду на вказане, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення дозволяють не направляти порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300--2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Разом із тим, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно з ч. 1 ст. 7 вказаного вище Закону, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з участю в бойових діях у мирний час.

Як вказано у п. 23 ч. 1 ст. 13 цього ж Закону, особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 27.08.2019, ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, тому, з огляду на викладене, суд вважає, що приписи п. 8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», статей 4, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є підставою для його звільнення від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 279, 283, 284 КУпАП, п. 8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 4, ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали № 711/3812/25, провадження № 3/711/1121/25; № 711/3813/25, провадження № 3/711/1122/25, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши йому номер 711/3812/25.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 1 020 (одна тисяча двадцять) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко