Справа № 451/1700/24 Головуючий у 1 інстанції: Куцик-Трускавецька О. Б.
Провадження № 33/811/616/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відео конференції справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Мидзки Р.В. на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 10 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Радехівського районного суду Львівської області від 10 квітня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 29.11.2024 о 09 год. 52 хв у с. Сабанівка (Собанівка) на вул. Широкій, 17 керував т/з «Мерседес С180», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статтею 130 КУпАП.

На постанову судді захисник Мидзка Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник звертає увагу, що поліцейські не могли визначити ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки він дверей автомобіля не відчинив аж до кінця складання протоколу.

Окрім цього, на думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки документам, які свідчать про наявність у ОСОБА_1 психічного розладу, що і стало причиною неналежної поведінки. Також зауважує, що цього ж дня ОСОБА_1 був госпіталізований за скеруванням лікаря екстреної медичної допомоги з попереднім діагнозом психічний розлад та під час загального огляду пацієнта запаху алкоголю з порожнини рота виявлено лікарем не було.

У зв`язку з цим вважає, що рішення поліцейських про складання протоколу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не можна вважати законним та обґрунтованим.

Стверджує, що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не є допустимими доказами, оскільки такі відносяться до електронних доказів та на них відсутній цифровий підпис.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, не з`явився, про поважні причини суду не повідомив.

Захисник Мидзка Р.В. у телефонному режимі повідомив, що не зможе взяти участь у судовому засіданні, оскільки зайнятий в іншому судовому провадженні. Просив слухати справу без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 29.11.2024 року серії ЕПР1 № 184535 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с. 3);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 29.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду у медичному закладі (а.с. 4);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3568666 від 29.11.2024 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.5);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано як на вимогу поліцейського про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с. 2);

рапортом поліцейського СРПП ВнП №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області Олега Владовського від 29.11.2024 (а.с. 8).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо неможливості належним чином визначити поліцейськими ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , які б могли стати підставами для проведення медичного огляду, оскільки останній перебував у закритому автомобілі та не виходив з нього, апеляційний суд зазначає, що виявлення та оцінка ознак сп`яніння, які має водій, є суб`єктивним сприйняттям поліцейського, а його дії щодо дотримання вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» можуть бути оскарженні в межах процедури оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, як вбачається з відеозапису події, ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що знає свої права, виконувати вимоги поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовляється, зазначив, що вживав алкогольні напої.

Покликання апелянта на те, що неадекватна та нелогічна поведінка ОСОБА_1 , його дії та рішення на момент зупинки та спілкування з інспекторами поліції були обґрунтовані виключно психічним захворюванням, апеляційний суд до уваги не бере.

На долученому до матеріалі відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_3 на питання поліцейських відповідав у зрозумілій формі та свідомо відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сам факт перебування ОСОБА_1 на лікуванні у КНП ЛОР "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" не є підставою, що звільняє його як водія від виконання передбаченого пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для встановлення стану сп`яніння.

При цьому апеляційний суд погоджується з твердженням судді про те, що жодних доказів щодо проходження лікування від психічних розладів у закладах охорони здоров`я, перебування правопорушника на психіатричному обліку у лікаря психіатра, до моменту чи під час вчинення адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Доводи про неналежність відеозапису, оскільки такий не підписаний електронним цифровим підписом, є необґрунтованими, оскільки відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оскільки вимоги до доказів за КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису, а з долученого і покладеного в основу оскаржуваної постанови судді відеозапису можливо встановити всі обставини та події, які мали місце 29.11.2024, такий є належним і допустимим доказом.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Мидзки Романа Володимировича залишити без задоволення.

Постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 10 квітня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА