ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Сербіної І.В.,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності адвоката Воротиліна Є.М.,

апеляційну скаргу адвоката Воротиліна Є.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року встановлено, що 16.10.2024 року о 00 год. 20 хв. в Донецькій області, м. Краматорськ, на вул. О. Тихого біля буд. 102, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння. Від проведення огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проводилась відеофіксація.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Воротилін Є.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить поновити строк апеляційного оскарження постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що вперше з апеляційною скаргою звернуся до апеляційного суду 13.03.2025 року, оскільки судом 1-ї інстанції справа була розглянута без повідомлення учасників про місце, день та час судового розгляду. Крім того, просить врахувати, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.04.2025 року було повернуто його апеляційну скаргу від 13.03.2025 року, оскільки ним не було додано договір пролонгації про надання правової допомоги ОСОБА_1 , що є технічною помилкою, яка могла відбутися через некоректну роботу системи «Електронний суд».

В апеляційній скарзі захисник Воротилін Є.М. в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.02.2025 року та закрити провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом 1-ї інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки його не було повідомлено про місце, день та час судового розгляду, а оскаржену постанову винесено за відсутності учасників справи.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_2 викликався працівниками поліції для складання адміністративного протоколу.

Позиції сторін в суді :

Захисник Воротилін Є.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого про час судового засідання ОСОБА_1 .

Просив врахувати, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому огляд на встановлення стану сп`яніння мав проводитись за правилами ст. 266-1 КУпАП, а адміністративний матеріал відносно нього мала складати уповноважена особа військової служби правопорядку, а не працівник поліції. Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Висновки суду:

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та долучений до справи відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга захисника Воротиліна Є.М. підлягає частковому задоволенню за таких підстав:

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 27 лютого 2025 року. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була подана вперше 15 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд», тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Проте, постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Воротиліна Є.М. на постанову суду 1-ї інстанції щодо ОСОБА_1 було повернуто, оскільки апелянтом не було долучено до апеляційної скарги договору або його витягу про надання правової допомоги. Повторно з апеляційною скаргою адвокат Воротилін Є.М. звернувся 23 квітня 2025 року.

Разом з тим, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів отримання оскарженої постанови суду 1-ї інстанції та повернутої апеляційної скарги захисником Літушко А.О. та / або його захисником Воротиліним Є.М., а також ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника Воротиліна Є.М. та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з оскарженої постанови суду 1-ї інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Воротилін Є.М. в судовому засіданні участь не приймали.

Судом 1-ї інстанції зазначено, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Клопотань не надавав.

Проте, згідно вимог ст. 268 КУпАП, у разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише при наявності двох умов: коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи особи, що притягається до адмінвідповідальності, та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в ній наявні копії судових повісток, сформованих в системі документообігу суду «Д-3» від 13.12.2024 року, 23.12.2024 року та 04.02.2025 року, проте матеріали даної справи не містять жодного належного підтвердження про отримання вказаних судових повісток особою, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , або про повернення без вручення таких судових викликів.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 особисто чи через свого захисника був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи доводи сторони захисту щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими судом під час апеляційного розгляду доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 983214 від 16 жовтня 2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та складеного уповноваженою на те особою, в якому відображено обставини інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-диском із відеозаписом, доданим до адміністративного протоколу, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичній установі; роз`яснення працівником поліції для ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння; роз`яснено права, передбачені ст. ст. 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; оголошено працівником поліції про місце розгляду складеного протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ; відмову ОСОБА_1 від надання будь-яких пояснень та підпису;

рапортом працівника поліції Гарцева О. від 16.10.2024 року, згідно якого вбачається, що 16.10.2024 року в м. Краматорськ, по вул. Олекси Тихого, під час дії комендантської години о 00-20 год. був зупинений транспортний засіб KIA SORENTO нз НОМЕР_1 , який на червоні проблискові маячки не зупинявся, вказаний транспортний засіб був зупинений шляхом блокування. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд у встановленому законом порядку. Було складено протокол серії ААД №983214 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 16 жовтня 2024 року за участю ОСОБА_1 , рапорту працівника поліції, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та доведено наявними в матеріалах справи доказами те, що 16.10.2024 року о 00 год. 20 хв. в Донецькій області, м. Краматорськ, на вул. О. Тихого біля буд. 102, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проводилась відеофіксація на відеореєстратор Motorola 472696 та автореєстратор 70МАІ.

Будь-яких порушень з боку працівників поліції чи їх упередженого ставлення до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при перегляді відеозапису суд не встановив, відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції. Під час судового розгляду не було надано будь-яких інших доказів, що спростовують такі фактичні обставини. Крім того, в матеріалах справи не містяться та стороною захисту не надано на час розгляду апеляційним судом доказів щодо оскарження дій працівників поліції щодо їх неправомірності.

Доводи сторони захисту, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено неуповноваженою особою, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки ст. 15 КУпАП встановлено, що за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, стан здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, що свідчить про нехтування ним вказаних норм ПДР, суд вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, в межах санкції статті, яке, на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила вказане правопорушення в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. У відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору у провадженні по даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Воротиліну Є.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Воротиліна Є.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин