Справа № 357/6225/25
П О С Т А Н О В А

21.05.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква заяву про самовідвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепи Т.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 357/6225/25 провадження № 3/357/3013/25 стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

15.05.2025 до судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. надійшла заява про самовідвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепи Т.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 357/6225/25 провадження № 3/357/3013/25 стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя Клепа Т.В. про дату та час розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Проценко О.В. надійшло клопотання про розгляд заяви про самовідвід без участі особи, яка притягується до відповідальності та його представника, щодо вирішення питання про самовідвід Клепи Т.В. не заперечують щодо його задоволення.

Дослідивши заяву про самовідвід, приходжу до наступного висновку.

Так, Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

У п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно доКУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбаченіКонституцією Українита міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Кодекс України про адміністративні правопорушенняне містить процесуальних норм, що передбачають право учасників судового розгляду заявити відвід судді чи самовідвід та порядок розгляду таких заяв.

Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України та Кодекс адміністративного судочинства Українимають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності судів та інших представників судової системи та його врегулювання суб`єкт конфлікту інтересів зобов`язаний не вчиняти дій та не приймати рішень по суті в рамках виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів.

З метою додержання принципів законності та об`єктивності, вважаю необхідним застосувати принцип аналогії найбільш близької галузі праваадміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст.21КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно ст. 8Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуальногокодексу України передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні, а тому в даному випадку слід застосовувати аналогію права та застосувати норми КПК України.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрійі статуссуддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №8від 13червня 2007року «Пронезалежність судовоївлади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схваленої резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 р.) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Ключовим моментом правової держави повинно бути справедливе правосуддя.

З пункту 4 ч. 1 ст. 4 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання, затвердженого рішенням РСУ від 04.02.2016 № 2, також вбачається, що суб`єкт конфлікту інтересів зобов`язаний вживати заходів щодо самостійного врегулювання конфлікту інтересів (у тому числі і в процесуальному порядку), або звертатися до Ради за рішенням про врегулювання конфлікту інтересів.

У пункті 4 Рішення Ради суддів від 8 червня 2017 року № 34 зазначено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно доКодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією Українита міжнародні стандарти щодо незалежності та безсторонності судочинства, доцільно застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки питання відводу судді чинним КУпАП не врегульоване, суд керується п. 4 ч. 1ст. 75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025, Клепі Т.В., як судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, для розгляду передано справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є адвокат Проценко Олена Вікторівна, яка у період часу з 11.10.2021 по 16.09.2022 (копія наказів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області додається) працювала на посаді помічника судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепи Т.В., тобто була її помічником та перебувала у безпосередньому підпорядкуванні в частині виконання своїх посадових обов`язків.

З огляду на вище наведене та з метою запобігання сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді Клепи Т.В. у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 357/6225/25 провадження № 3/357/3013/25 стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає за необхідне дану заяву про відвід задовольнити.

Керуючись ст. 283 КУпАП, ст. 75 КПК України, ст. 2,7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепи Т.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 357/6225/25 провадження № 3/357/3013/25 стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП -задовольнити.

Відвести суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепу Т.В. від розгляду справи № 357/6225/25 провадження № 3/357/3013/25 стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Здійснити повторний автоматизований розподіл справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л. Гавенко