Справа № 450/1609/25 Провадження № 3/450/1057/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 17 квітня 2025 року від ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 139 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

14 квітня 2025 року о 12 год. 45 хв. на вул. Наварійській, буд. 47, в с. Солонка, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Вольво» номерний знак НОМЕР_1 , здійснив виніс бруду колесами автомобіля на проїзну частину, внаслідок чого відбулось забруднення дорожнього покриття, чим порушив вимоги пункту 2.3 «Г» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП.

01 травня 2025 року захисником ОСОБА_1 . Сідловською І.Ю. подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, з якими ознайомилась у вказаний день, про що розписалась у такій.

08 травня 2025 року захисником Сідловською І.Ю. подано клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням. Вказала, що матеріали адміністративної справи не містять схеми до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі. Водночас, ОСОБА_1 визнає свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП. Зазначила, що ОСОБА_1 вчинив малозначне діяння, що не мало негативних наслідків для інших учасників дорожнього руху та третіх осіб. Вказане діяння ним не було вчинено умисно з метою забруднення дорожнього покриття. З огляду на вказане, просила клопотання задовольнити, здійснивши розгляд справи у їх відсутності.

В судове засідання 20 травня 2025 року адмінправопорушник ОСОБА_1 та його захисник Сідловська І.Ю. не з`явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 2.3 «Г» ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300206 від 14 квітня 2025 року та його копією, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14 квітня 2025 року, роздруківками фотографій, рапортом працівника поліції від 14 квітня 2025 року.

Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.3 «Г» ПДР України.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях адмінправопорушника ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Що стосується поданого клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням слід зазначити наступне.

За ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У відповідності до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосування ст. 22 КУпАП залежить від конкретних обставин справи, зокрема характеру правопорушення: чи є воно малозначним за своїм змістом та наслідками; особистості правопорушника: наявність попередніх правопорушень, позитивна характеристика, каяття; обставин справи: відсутність шкоди або її незначність, відшкодування збитків.

З мотивів клопотання вбачається, що адмінправопорушник ОСОБА_1 щиро розкаявся та визнає свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Водночас, доказів на підтвердження щирого каяття суду не надано, зокрема до матеріалів адміністративної справи не долучено доказів на підтвердження усунення адмінправопорушником ОСОБА_1 спричинених ним наслідків у виді забруднення дорожнього покриття. Крім цього, стороною захисту не надано суду доказів на підтвердження відсутності у ОСОБА_1 попередніх правопорушень та позитивної його характеристики у суспільстві.

Слід також вказати, що з долучених до матеріалів цивільної справи роздруківок фотографій вбачається, що залишені водієм ОСОБА_1 забруднення дорожнього покриття є суттєвими, які нанесені останнім на 2 смуги для руху транспортних засобів.

Таким чином, вказані вище забруднення, з урахуванням їх характеру та масштабності, об`єктивно створювали потенційну загрозу для безпеки дорожнього руху та могли спричинити негативні наслідки для інших його учасників. Зокрема, внаслідок проїзду транспортних засобів по забрудненню існувала реальна ймовірність втрати водіями керування, пошкодження елементів ходової частини автомобілів, а також викиду часток забруднюючих матеріалів у повітря, що могло призвести до потрапляння їх на лобове скло транспортних засобів, які рухаються позаду, ускладнюючи оглядовість та підвищуючи ризик виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на вказане, клопотання захисника Сідловської І.Ю. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 139 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , в доход держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.