Справа № 539/2189/25
Провадження № 3/539/580/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Гуменюк Г.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , не працюючої,

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

26.04.2025 року близько 15год 30хв. гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 2014 року народження, а саме 26.04.2025 року близько 15год 50 хв ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння кричала та нецензурно висловлювалася, падала на землю та була госпіталізована до приймального відділення КП «Лубенська ЛІЛ» з діагнозом алкогольна інтоксикація середнього ступеню, чим мати порушила ст.150 Сімейного кодексу України та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», за що передбачена відповідальність ч.2 ст.184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вину визнає в подальшому зобов`язується не вчиняти подібних дій.

За рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак судом постановлено розглядати справу за особистої відсутності ОСОБА_1 .

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №398659 від 29.04.2025 року; рапортами ст. інспектора чергового Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Міщенка І.О. від 26.04.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 29.04.2025 року; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.05.2014 року; копією постанови від 25.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей вчинене повторно протягом року, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності за зазначеною статтею та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.184 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, вважаю, що відповідним і достатнім у даному випадку є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір. Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 , судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 40-1, 184, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Згідно ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органам державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у десятиденний строк з дня її проголошення,в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Г.М. Гуменюк