Справа № 276/757/25
Провадження по справі № 3/276/293/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року с-ще Хорошів

Суддя Хорошівського районного суду Житомирської області Бобер Д.О.,

з участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи, РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2025 о 00 год. 50 хв. в с. Дворище по вул.Центральна, 15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21112, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат огляду 0,3‰, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушення визнав та пояснив, що 19.04.2025 святкував день народження своєї дитини та вживав спиртні напої. 20.04.2025 пізно ввечері йому зателефонував побратим ОСОБА_2 (ветеран та інвалід війни) щоб він завіз його із смт. Хорошів в с. Сколобів. Оскільки ОСОБА_1 не міг відмовити товаришу і він не відчував наслідків вчорашнього вживання алкоголю, то вирішив допомогти та відвести товариша до дому. По дорозі його було зупинено працівниками поліції. Працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Він погодився та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після того, як він пройшов тест, подувши у прилад, то прилад показав стан алкогольного сп`яніння. Щодо показників огляду він не заперечував, оскільки напередодні вживав алкоголь. Після цьогополіцією щодо нього було складено адміністративні матеріали, які були ним підписані. ОСОБА_1 також зазначає, що він є інвалідом війни ІІ групи та за станом здоров`я потребує постійного лікування, а оскільки він із сім`єю проживає у селі, то для отримання належної медичної допомоги йому потрібно їздити до районної і обласної лікарні, що без можливості керування автомобілем значно ускладниться

ОСОБА_1 у поданому до суду письмовому клопотанні просив призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. Свою позицію обґрунтував тим, що санкція ст.130 КУпАП є безальтернативною. Зазначив, що у КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. Вважає, що при розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права. Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винної суд, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вирішуючи питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладання стягнення ОСОБА_1 просить в повній мірі врахувати характер та обставини вчиненого ним правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягався, а тому запропоноване ним стягнення вважає пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується зібраними по справі наступними доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №307002 від 21.04.2025, в якому зафіксовано суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зміст протоколу відповідає вимогам, визначеним КУпАП;

- роздруківкою з приладу «Drager alcotest 6810», тест №515 від 21.04.2025, яка підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, результат тестування позитивний 0,30‰;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, а також зафіксовано результати огляду на стан сп`яніння: 0,3‰;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №4546458 від 21.04.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

- відеозаписом події, що відбулась за участю ОСОБА_1 21.04.2025 року, яким підтверджується, що останній пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, результат огляду позитивний - 0,3 ‰, проти якого ОСОБА_1 не заперечив.

Судом встановлено, що дії поліцейського по виявленню у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та фіксації огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного за допомогою технічного засобу відеозапису службової нагрудної відеокамери («бодікамери») та у протоколі про адміністративне правопорушення у даній справі в цілому відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів про них».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена матеріалами справи у повному обсязі.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв з позбавленням права керування транспортними засобами і на інших осіб - накладення штрафу.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, у тому числі ст. 130 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Нормою ч.2 ст.33 КУпАП передбачено неврахування особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність у випадку накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 статті 130 КУпАП установлено накладення на водія за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Даний вид стягнення, що визначений законодавцем у ч.1 ст.130 КУпАП, як основний, так і додатковий, є безальтернативним та імперативним.

У даній конкретній правовій ситуації, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст.33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справах даної категорії для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, накладення вказаного додаткового стягнення є необхідним.

З огляду на безальтернативність та імперативність приписів ч.1 ст.130 КУпАП щодо необхідності одночасного накладення, як основного, так і додаткового стягнення, а також положення ст.33 КУпАП щодо неврахування викладених в ній обставин, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що він повністю визнає свою провину, позитивно характеризується за місцем проживання, має хворобу, як на підставу для застосування адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами.

Інший підхід суперечитиме положенням ст.7 КУпАП, відповідно до якої провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, суд критично оцінює наведені в судовому засіданні та клопотанні доводи ОСОБА_1 щодо можливості індивідуалізації адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема застосування до водія ОСОБА_1 штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 130, 245, 280, 283-284 КУпАП, п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області /21081300; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UА0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Хорошівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 22.05.2025.

Суддя Д.О.Бобер