ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/502/25 Номер провадження 33/814/568/25Головуючий у 1-й інстанції Омельченко І. І. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Гонтою М.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Щербини Є.М. (в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Щербини Є.М., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ФОП,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 13 лютого 2025 року о 16 год. 34 хв. у м. Кобеляки, вул. Шевченка, 34/37 Полтавського району Полтавської області керував автомобілем Dacia Lodgy, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Щербина Є.М. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді, постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції ретельно не перевірив всі обставини справи, а викладені в постанові висновки суду не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах.

Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не містить обов`язкового елементу об`єктивної сторони правопорушення, як вчинення у стані алкогольного сп`яніння та відсутні його ознаки. Окрім того, результат огляду на стан сп`яніння не відображений у протоколі.

На переконання сторони захисту, роздруківка з приладу Drager Alcotest 6810 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки підпис виконаний не правопорушником, а іншою особою.

Наголошує, що ОСОБА_1 у процесі складання протоколу про адміністративне правопорушення висловлював свою незгоду з результатами освідування на стан сп`яніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Час на бодікамері не збігається з часом з роздруківки з приладу Drager Alcotest 6810 у зв`язку з чим, відеозапис є недопустимим доказом.

Наголошує, що працівники поліції в порушення ч.3 ст. 266 КУпАП не роз`яснили ОСОБА_1 можливість проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Вказує на відсутність законних підстав для зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Щербину Є.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, приходжу наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за вказаних у постанові обставин, є обґрунтованими, оскільки підтверджуються сукупністю доказів у даній справі.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 245921 від 13.02.2025 року;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова;

-роздруківкою з газоаналізатора Drager Alcotest 6810, відповідно до якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,69% проміле.

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4068581 від 13.02.2025 року, згідно якої, 13.02.2025 року о 16:56:51 у м.Кобеляки, вул. Шевченка, 34/37 Полтавського району Полтавської області ОСОБА_1 не користувався ременем безпеки під час руху автомобіля Dacia Lodgy, д.н.з. НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, та відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень;

- відеозаписом з нагрудної бодікамери працівника поліції.

Як убачається з відеозапису, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Dacia Lodgy, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та повідомлено, що здійснюється відеофіксація. В ході розмови працівниками поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зафіксовано момент проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, результат виявився позитивним 1,69 проміле, жодної незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював.

Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковано правильно.

Дані висновки суду першої інстанції в апеляційній скарзі спростовані не були.

Доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження апеляційним судом, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху України, питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими у зв`язку з порушенням вимог Правил дорожнього руху не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду.

Твердження сторони захисту про висловлення незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду, на переконання суду апеляційної інстанції, є голослівними та не узгоджуються з наявними матеріалами справи.

Так, водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат якого склав 1,69‰ проміле. Заперечень щодо результатів огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не виказував, жодних наполягань з боку водія щодо проходження такого огляду на стан сп`яніння в медичному закладі висловлено не було, що фактично свідчить про згоду особи з результатами огляду, що і стало підставою для складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Матеріалами справи встановлено, що працівниками поліції забезпечено та дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці за його згодою, як того вимагають положення статті 266 КУпАП.

Невірне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення часу його вчинення, нечітке формулювання у протоколі суті об`єктивної сторони правопорушення, а саме відсутність посилання на вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, про що зазначає в апеляційній скарзі захисник, оскільки наведене не впливає на доведеності факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння за результатами проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Сам протокол складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості. Якихось істотних недоліків протоколу, які б тягли визнання його недопустимим доказом, не вбачається.

Окрім того, перелік ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для проведення огляду ОСОБА_2 викладені у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого вказані ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова та вказано про позитивні результати проведеного огляду.

До того ж, ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейськими доведені до відома водія, що зафіксовано на відеозапису.

Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції № 1452/735 ознак алкогольного сп`яніння.

Стосовно неправильного відображення часу на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, з огляду на розбіжність часу з роздруківкою з газоаналізатора, апеляційний суд зауважує, що дана похибка не є істотним порушенням.

Більше того, дане питання було предметом перевірки суду першої інстанції у зв`язку з чим допитувався працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення та пояснив, що помилка у часі вказаному на відеозаписі з бодікамери є технічним недоліком та обумовлена несвоєчасною зміною часу на технічному приладі у зв`язку з переведенням місцевого часу в зимово-літній період року.

За таких обставин, на переконання суду апеляційної інстанції, посилання апелянта на недопустимість відеозапису з бодікамери з огляду на розбіжність часу зазначеного у роздруківці з газоаналізатора та технічного запису з бодікамери, не заслуговують на увагу, оскільки така розбіжність у часовому проміжку вказаному на відеозаписах з бодікамери поліцейського та системи «Безпечне місто» не спростовує фактичних обставин справи та руху 13 лютого 2025 року транспортного засобу Dacia Lodgy, д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 та процедури проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, такий відеозапис є цілком логічно послідовним та відповідає обставинам викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що підпис на роздруківці приладу Drager Alcotest 6810 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки підпис виконаний не правопорушником, а іншою особою належним чином перевірені апеляційним судом і не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи зазначене апеляційний суд дійшов переконливого висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, та його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Щербини Є.М., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко