Справа № 209/3477/25
Провадження № 3/209/675/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 травня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Юрченко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, що надійшов з Відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянка України, яка не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 року приблизно о 19.19 годині, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, протягом року після накладення адміністративного стягнення, ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого приблизно о 19.17 годині було виявлено на 4-му мікрарайоні, неподалік магазину «Аврора», без батьківського піклування. Внаслідок чого малолітній ОСОБА_2 наражав себе на небезпеку або нещасний випадок, чим ОСОБА_1 порушила ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.184 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 13.05.2025 року та 23.05.2025 року, ОСОБА_1 до суду не з`явилась, належним чином та своєчасно сповіщена про час та місце судового засідання, що підтверджується довідками про доставку СМС-повідомлення. Також, про призначення судового засідання щодо ОСОБА_1 було відображено у списку справ призначених до розгляду на сайті Судової влади України, який є у вільному доступі громадян.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи той факт, що судом було використано всі можливі засоби повідомлення особи, та те, що подальше відкладення справи призведе до необґрунтованого затягування її розгляду, дійшов висновку, що за таких обставин на підставі ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріалами справи, вважаю, що дії ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 України, та її провина у його вчиненні повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 411173 від 29.03.2025 року, який відповідає положенням ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила; рапортом працівника поліції, в якому послідовно викладені дії працівника поліції при виявленні та фіксації обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, актом органу внутрішній справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 27.03.2025 року, в якому зазначено, що 27.03.2025 року об 19.20 годин по бул. Незалежності у м. Кам`янське, біля магазину «Аврора» було знайдено дитину чоловічої статі; поясненнями ОСОБА_1 , копіями свідоцтв про народження ОСОБА_2 ; копією постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, які узгоджуються зі встановленими судом обставинами вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Досліджені та перевірені обставини адміністративного провадження поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини та обставини, які пом`якшують або обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для її виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (EAП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача (IBAN): UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106)).

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Кам`янського.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови для виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Я.О.Юрченко