Справа № 375/1118/25
Провадження № 3/375/843/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Банах-Кокус О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований на АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2025 року близько 10 год 54 хв ОСОБА_1 перебуваючи на вул. Леоніда Каденюка (Гагаріна), 40, у селі Маківка Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом скутером Yamaha Mint без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. На вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, водій категорично відмовився та був неодноразово попереджений про відповідальність у разі відмови.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що їхав на мопеді, його зупинила поліція, оскільки він керував транспортним засобом без номерних знаків. Працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився, сказав, що випив пів бокала пива.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Судом досліджені наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 312283 від 26.04.2025; направлення на огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 26.04.2025; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; копія розписки ОСОБА_2 від 26.04.2025; копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4586856 від 26.04.2025; рапорт працівника поліції від 26.04.2025; диск з відеозаписом зафіксованим на нагрудну бодікамеру працівниками поліції.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам КУпАП.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Так, за результатами перегляду відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, судом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук), на вимогу поліцейського пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному закладі категорично відмовився, наслідки відмови працівником поліції роз`яснено.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленими у судовому засіданні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчинених адміністративних правопорушень, ступінь вини, обставини, які пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, які її обтяжують, та зурахуванням того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшла висновку, що з метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є застосування до нього адміністративного стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однією тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування на строк один рік.

Відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП та пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись статтями 33, 40-1, частиною 1 статті 130, статтями 251, 256, 276- 279, 280, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КупАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у виді штраф у урозмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати штрафу - (Рахунок отримувача: UA0010001; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору (рахунок отримувача: UA0026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штраф у подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, відповідно до статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС