Справа № 713/1431/25
Провадження №3/713/666/25
ПОСТАНОВА

іменем України

15.05.2025 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Кириляк А.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДФС у Чернівецькій області державної фіскальної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючу , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення від 24 квітня 2025 року вказано, що ОСОБА_1 24.04.2025 року здійснила продаж олії власного виробництва на загальну суму 350 гривень з метою отримання прибутку від господарської діяльності без державної реєстрації суб`єкта господарювання, чим порушила вимоги частини 7 статті 58 Господарського кодексу України та вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України правопорушення .

В суді ОСОБА_1 вину не визнала . ЇЇ представник , адвокат Бігусяк М.В., вказував, що як доказ винуватості ОСОБА_1 , до Протоколу додано скріншоти з додатку TikTok. Водночас посадовими особами ГУ ДПС у Чернівецької області не конкретизовано, протягом якого саме часу ОСОБА_1 розміщувала оголошення, не наведено зміст цих оголошень та чи були вони успішними (тобто, чи було здійснено правочини внаслідок розміщення оголошень про продаж товарів), оскільки факт розміщення оголошення в соціальній мережі не є тотожним факту успішного продажу майна, і відповідно не може свідчити про систематичну діяльність та її підприємницький характер. Зрештою скриншоти з соціальної мережі TikTok не відповідають вимогам належності та допустимості доказів, визначеним ст. 251 КУпАП. Вони можуть бути сфальсифікованими, не містять точної дати публікації, не підтверджують факт угоди купівлі- продажу. Відсутня технічна експертиза автентичності цифрових матеріалів. Крім того , в протоколі зазначено, Кодекс України правопорушення, що позбавляє суд прийняти вмотивоване та обгрунтоване рішення .

У матеріалах справи також не міститься жодного акту перевірки, пояснення від покупців або інших незалежних джерел, які б підтверджували факт отримання прибутку, а також обсяг і регулярність такої діяльності.

Вказував, що працівниками ГУ ДПС в Чернівецькій області не доведено наявності ознак здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 , що в свою чергу є підставою для висновку про відсутність складу зазначеного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Просили провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та її представника, адвоката Бугусяк М.В., приходжу до наступного висновку.

В підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, уповноваженою особою на складання протоколу, долучено протокол про адміністративне правопорушення від 24.04.2025, направлення на перевірку від 23.04.2025 року, та скріншоти з мережі Тік ток в мережі Інтернет, та підтвердження здійснення оплати за товар. Відеозапис.

Диспозиція ст.164 КУпАП має бланкетний характер, оскільки відсилає до законів, які регулюють, зокрема, порядок здійснення певних видів господарської діяльності,що потребують ліцензування або державної реєстрації.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння, як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відповідно до ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність.

Відповідно до чинного законодавства систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів здійснюється протягом календарного року більше чотирьох разів.

Відповідно до п. 4 Пленуму Верховного суду України № 3 від 25.04.2003 р.,під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності зчисла тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично і на власний ризик.

Згідно ст.42 ГК України встановлено, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Такими суб`єктами господарювання можуть бути господарські організації - юридичні особи, створені відповідно доЦивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цьогоКодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці ч. ч. 1, 2 ст. 55.

З наведеного випливає, що відповідальність фізичних осіб за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання на підставі ч. 1 ст. 164 КУпАП може наставати винятково в разі провадження господарської діяльності з метою одержання прибутку, тобто лише підприємницької діяльності.

Докази того, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність (є фізичною особою - підприємцем або керівником господарської організації) суду не надані. Матеріали справи не містять жодних доказів отримання нею систематичного прибутку, того що надання послуг з продажу товару відбувалося з власної ініціативи та на власний ризик, самостійно та систематично (чотири і більше разів), що, є необхідними ознаками господарської діяльності.

Водночас, до матеріалів справи не додано жодних пояснень свідків чи очевидців, які б могли підтвердити факт здійснення систематичної продажі товарів ОСОБА_1 .

Так, роздруківка з платформи «ТІК ТОК» в мережі Інтернет не містить відомостей про те, що оголошення про продаж товарів чи надання послуг були розміщені саме ОСОБА_1 і вказані товари були нею реалізовані систематично, з метою отримання прибутку, а разова реалізація речі, яка вже не має потреби у її подальшому користуванні, не має ознак систематичності.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

При цьому, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме уповноважена посадова особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст.258 КУпАП.

При цьому, за усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

З досліджених судом матеріали справи, встановлено, що вони не містять належних, допустимих та достатніх доказів, в підтвердження того, що ОСОБА_2 проводила саме господарську діяльність. В протоколі не відображені інші діяння, які б утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, а суд позбавлений права самостійно змінювати або уточнювати фабулу правопорушення на шкоду особі, стосовно якої складено протокол, оскільки ця фабула по суті становить формулювання обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. При цьому суд повинен діяти, як незалежний орган правосуддя, а не як сторона обвинувачення, відшукуючи в діях особи ознаки правопорушень, які не були відображені в протоколі. Також в протоколі міститься посилання на " ст.164 ч. 1 Кодекс України правопорушення", який відсутній у національному законодавстві.

З урахуванням вищевикладеного, факт інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення щодо провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання не є доведеним, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1ст. 164 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним провадження у цій справі закрити відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. 7,8,9, ч.1 ст.164,245,247,268,280,283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК