ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/3536/24 Головуючий 1 інстанції: Харченко А.М.
Провадження №33/818/770/25 Доповідач: Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

при секретарі Вакула Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Московського районного суду м.Харкова від 13 лютого 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постановою встановлено, ОСОБА_1 04 квітня 2024 року о 23 годині 12 хвилин керував автомобілем «Jeep Patriot», номерний знак НОМЕР_1 , в районі будинку 92-А, по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер» та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 05 квітня 2024 року об 01 годині 08 хвилин керував автомобілем «Jeep Patriot», номерний знак НОМЕР_1 , в районі будинку 92-Б, по пр.Тракторобудівників в м. Харкові, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер» та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 09 липня 2024 року об`єднані в єдине провадження адміністративні матеріали №643/3536/24 та 643/3576/24 у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 та ч.1 ст.130 КУпАП. Об`єднаному провадженню присвоєно єдиний номер 643/3536/24, 3/643/1731/24.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2025 року стосовно нього скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апелянта, незрозуміло, яким чином працівники поліції встановили наявність у водія ознак сп`яніння, що, у свою чергу, ставить під сумнів правомірність їхніх дій щодо направлення водія на огляд та подальше складання процесуальних документів. Зазначає, що відмова водія виконувати безпідставну вимогу працівника поліції проходити огляд на стан сп`яніння не може мати наслідків у вигляді адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 ПДР України. Крім того, вказує на те, що працівниками поліції водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми. Поряд із цим, в матеріалах справи є наявні направлення на огляд до медичного закладу, які не були йому вручені, ані доказів отримання цих направлень, а ні відмови від отримання направлення матеріали не містять. Посилається на практику застосування рішень Харківського апеляційного суду та ЄСПЛ.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, визнавши причини пропуску поважними, оскільки справа розглянута без учасників процесу, будь-яких повідомлень про день, час та місце розгляду справи судом першої інстанції не отримував, про розгляд справи дізнався через веб-сайт «Судова вдала України», копію постанови отримав 24 березня 2025 року. Таким чином, він не мав можливості у строк, передбачений чинним законодавством, своєчасно подати апеляційну скаргу.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

В судові засідання Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.

Зокрема, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 був призначений в Харківському апеляційному суді на 12 годину 45 хвилин 21 квітня 2025 року (арк.64, 65).

14 квітня 2025 року на адресу, яка зазначена в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (т.2 арк.65), яка повернулась на адресу Харківського апеляційного суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (т.2 арк. 68-69).

Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», 11 квітня 2025 року судова повістка про виклик до суду на 12 годину 45 хвилин 21 квітня 2025 року сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (т.2 арк.65).

Відповідно до телефонного повідомлення секретаря судового засідання Гуржій І. від 11 квітня 2025 року, ОСОБА_1 особисто був повідомлений про день, час та місце розгляду його апеляційної скарги (т.2 арк.67).

18 квітня 2025 року на електронну адресу Харківського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що він потребує правового захисту адвоката (т.2 арк.70).

Враховуючи клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, апеляційний розгляд відкладено до 13 години 30 хвилин 12 травня 2025 року (т.2 арк. 71).

23 квітня 2025 року на адресу, яка зазначена в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (т.2 арк.73), яка повернулась на адресу Харківського апеляційного суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (т.2 арк. 75-76).

Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», 22 квітня 2025 року судова повістка про виклик до суду на 13 годину 30 хвилин 12 травня 2025 року сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (т.2 арк.73).

Крім того, 23 квітня 2025 року на адресу захисника Калмикової Л.К. судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (т.2 арк.72), яку 29 квітня 2025 року було отримано за довіреністю (т.2 арк.74).

Згідно довідки про доставку електронного документу, 22 квітня 2025 року судова повістка про виклик до суду на 13 годину 30 хвилин 12 травня 2025 року була доставлена до електронного кабінету одержувача ОСОБА_2 (т.2 арк.72).

Відповідно до телефонного повідомлення помічника судді Акопян Т.О. від 12 березня 2025 року, ОСОБА_1 та захисник Калмикова Л.К. були повідомлені про день, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції (т.2 арк.78).

Згідно телефонограми 41/2025, ОСОБА_1 повідомив про те, що він не може прибути у судове засідання на 13 годину 30 хвилин 12 травня 2025 року, у зв`язку з його поганим самопочуттям та просив перенести розгляд справи на іншу дату (т.2 арк.79).

Враховуючи клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, апеляційний розгляд відкладено до 11 години 15 хвилин 19 травня 2025 року (т.2 арк. 80).

Відповідно до телефонного повідомлення помічника судді Акопян Т.О. від 12 березня 2025 року, ОСОБА_1 та захисник Калмикова Л.К. були повідомлені про день, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції. Учасникам було роз`яснено необхідність дотримання принципу розумності строків при розгляді справи про адміністративне правопорушення (т.2 арк.81).

13 травня 2025 року на адресу, яка зазначена в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (т.2 арк.83), яку 18 травня 2025 року було повернуто на адресу Харківського апеляційного суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», 12 травня 2025 року судова повістка про виклик до суду на 11 годину 15 хвилин 19 травня 2025 року сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (т.2 арк.83).

13 травня 2025 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла заява адвоката Калмикової Л.К. про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 без її участі, оскільки між нею та ОСОБА_1 не було укладено договору про надання правничої допомоги та здійснення захисту особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в суді апеляційної інстанції (т.2 арк.84-85).

У судове засідання апеляційного суду від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, будь-яких клопотань, зокрема, про відкладення розгляду справи, до Харківського апеляційного суду не надійшло.

Згідно ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 зазначено про те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення особи «належним». Обов`язок «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника про засідання, а не забезпечити його участь у цьому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до ст.268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2012 року у справі «Пелевін проти України»).

Також, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження. Процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що перегляд постанови суду першої інстанції здійснюється саме за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який, у першу чергу, мав би цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

Поряд із цим, у матеріалах справи відсутні будь-які фактичні відомості про те, що ОСОБА_1 цікавиться розглядом його апеляційної скарги в апеляційному суді.

Слід також зазначити, що, у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, інформація про кожне судове засідання оприлюднюється на офіційному веб-порталі Судової влади України, у тому числі у мобільному застосунку Порталу Дія, та учасники справи не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань в суді апеляційної інстанції, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Враховуючи наведене, а також те, що судом апеляційної інстанції вжито всіх необхідних засобів для забезпечення ОСОБА_1 у судовому засіданні, клопотань від останнього про відкладення розгляду його апеляційної скарги до суду не надходило, беручи до уваги вимоги ст.ст. 268, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 без його участі, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд при розгляді справи відносно ОСОБА_1 дотримався всіх вказаних вимог закону.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

Так, згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вищезазначених норм вбачається, що проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №518896 від 04 квітня 2024 року, в якому зазначено про те, що 04 квітня 2024 року о 23 годині 12 хвилин в м.Харкові, проспект Тракторобудівників, 92-А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jeep Patriot, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (т.1 арк.1).

Від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення та отримання його копії, водій ОСОБА_1 відмовився.

Також належить взяти до уваги, що згідно рапорту інспектора роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП, ст. лейтенанта поліції Науменко Дениса від 04 квітня 2024 року, під час патрулювання Салтівського району м. Харкова екіпажем 5051 04 квітня 2024 року за адресою: проспект Тракторобудівників, 32-А в комендантську годину було виявлено та зупинено транспортний засіб Jeep Patriot, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager на місці зупинки та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ у лікаря-нарколога відмовився. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130, п.2.5 ПДР. Від пояснень в протоколі відмовився. Автомобіль залишився на місці зупинки без порушень ПДР, водія було відсторонено від права керування (т.1 арк.9).

Крім того, згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 під час події мав ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Однак, ОСОБА_1 відмовився від підпису (т.1 арк.5-6).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП ХОР ОНКЛ від 04 квітня 2024 року, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (т.1 арк.7-8).

У матеріалах справи також наявний відеозапис події від 04 квітня 2024 року за участю ОСОБА_1 (т.1 арк.4).

Зокрема, з відомостей відеозапису вбачається, що у темну пору доби автомобіль, на вимогу працівників поліції, зупиняється білля узбіччя. Працівники поліції підійшли до автомобіля, в якому водій знаходився сам. Поліцейський представився, повідомив, що ведеться відеофіксація, а також те, що транспортний засіб було зупинено у зв`язку із комендантською годиною. Водій повідомив, що їхав від «ларька» додому та надав посвідчення водія, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Водієм виявився ОСОБА_1 . З відеозапису також об`єктивно вбачається, що під час спілкування з водієм, працівники поліції виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законодавством порядку. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер (відео «export-5hihv», 23:16:54) або у медичному закладі (відео «export-5hihv», 23:17:11). Працівник поліції повідомив водія, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, на що ОСОБА_1 зазначив, що йому все зрозуміло (відео «export-5hihv», 23:17:25). Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 намагався вирішити це питання з працівниками поліції на місці, був попереджений про кримінальну відповідальність, надав грошові кошти, у зв`язку з чим працівниками поліції була викликана слідчо-оперативна група, яка через деякий час приїхала на місце події. ОСОБА_1 ознайомили із протоколом про адміністративне правопорушення, роз`яснили про позбавлення права керування транспортним засобом та вилучення водійських прав, надали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, акту та направленні, а також надання пояснень, ОСОБА_1 відмовився.

Таким чином, зазначений відеозапис відтворює обставини події та хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції; визнання керування транспортним засобом; законну вимогу працівника поліції на проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмову водія від проходження зазначеного огляду.

Крім того, відповідно до відомостей протоколу серії ААД №606533 від 05 квітня 2024 року, 05 квітня 2024 року о 01 годині 08 хвилин в м. Харкові по проспекту Тракторобудівників, 92-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jeep Patriot, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (т.2 арк.1).

Згідно рапорту інспектора роти 5 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП, ст. лейтенанта поліції Зінченко Романа від 05.04.2024 року, екіпажем 3052 за адресою: м.Харків, проспект Тракторобудівників, 92-Б, 05.04.2024 року об 01 годині 08 хвилин виявлено та зупинено авто Jeep Patriot, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався без увімкеного ближнього світла фар в темну пору доби, не подав сигнал повороту у відповідному напрямку, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. Відносно ОСОБА_1 було винесено постанову ЕНА 1826848 за ч.2 ст.122 КУпАП. У водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився. Складено протокол ААД 606533 за ч.1 ст.130 КУпАП. Авто зупинено без порушень ПДР, водія відсторонено від керування (т.2 арк.6).

Крім того, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд, згідно з якими ОСОБА_1 під час події мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (т.2 а.с.4, 5).

У матеріалах справи також наявний відеозапис події від 05 квітня 2024 року за участю ОСОБА_1 (т.2 арк.3), з якого вбачається, що поліцейський автомобіль виїхав назустріч машині, яка рухалась у темну пору доби без увімкненого світла фар, та, повернувши, на вимогу працівників поліції, зупинилась білля узбіччя дороги. Поліцейські підійшли до автомобіля, з водійського місця якого вийшов чоловік. У салоні автомобіля він знаходився один. Поліцейський запитав у водія, чому він рухається у темну пору доби без світла під час дії комендантської години. Водій повідомив, що не включив світло. Працівник поліції повідомляє водію, що він розпочинає розгляд адміністративної справи щодо порушення ПДР, а саме рух з вимкненим ближнім світлом фар у темну пору доби і без увімкнених габаритів, тим більше без подання сигналу повороту під час повороту праворуч, що є порушенням п.2.9 б ПДР. Водія ознайомлюють із ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Водію права зрозумілі. На вимогу поліцейського, водій надає паспорт громадянина України, та пояснив, що не має при собі посвідчення водія. Водієм виявився ОСОБА_1 . Працівник поліції роз`яснює, що за керування транспортним засобом без посвідчення водія існує відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП, що є порушенням п.2.1 а ПДР. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що вони будуть складати постанову щодо порушення п.2.1 а ПДР за керування транспортним засобом без посвідчення водія, та за п.2.9 б ПДР за не подання сигналу повороту при повороті. Після складання постанови, ОСОБА_1 ознайомили із її змістом, у якій останній поставив свої підписи. Крім того, під час спілкування з водієм, у останнього працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. ОСОБА_1 ознайомили із ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. ОСОБА_1 пояснив працівнику поліції, що у нього щойно на цих підставах забрали водійське посвідчення. Працівники поліції неодноразово пропонували водію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Драгер або у відповідному медичному закладі, а також роз`яснили наслідки за відмову від проходження огляду. Однак, ОСОБА_1 категорично відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку (відео «export-mijvx», 01:39:45; 01:40:23). Працівники поліції повідомили водію, що буде складено матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 пояснив, що хоче просто поставити машину до гаражу. Однак, працівники поліції заборонили йому це робити. Крім того, пояснили, що машина зупинена без порушень ПДР. Після складання матеріалів, ОСОБА_1 ознайомлюють із протоколом, де останній поставив свої підписи, а також надають копію акту та повідомляють про відсторонення від керування транспортним засобом.

Будь-яких заперечень щодо незаконних дій працівників поліції або незгоди із складанням протоколу, ОСОБА_1 не висловлював.

Згідно відеозапису події, вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 не було об`єктивних підстав для не проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що, у свою чергу, свідчить про умисне бажання уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Апеляційний суд бере до уваги, що протоколи про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженими державою особами. Оспорюючи зміст протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавав заяву в порядку, передбаченому чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративних матеріалів відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що вони зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності працівників патрульної поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг з боку ОСОБА_1 щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколів, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколах про адміністративне правопорушення та інших письмових доказах, оскільки вони відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він фактично не мав ознак алкогольного сп`яніння, а, відтак, ці ознаки не могли бути встановлені співробітниками поліції, що, на його думку, свідчить про безпідставність висунутої вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки особиста суб`єктивна оцінка водієм свого стану не звільняє його як від обов`язку виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, передбачену п. 2.5 Правил дорожнього руху, так від адміністративної відповідальності за невиконання такої вимоги.

Поряд із цим, працівниками поліції в протоколах про адміністративне правопорушення були зазначені, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів; поведінка, що не відповідає обстановці (т.1 арк.1, т.2 арк.1).

Отже, працівники поліції, виявивши ці ознаки, законно та обґрунтовано запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 Правил дорожнього руху та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до ч.2 Розділу І вищезазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно ч.3 Розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд, відповідно до ч.7 Інструкції, проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а саме пройти відповідний огляд в установленому порядку. Крім того, водій транспортного засобу повинен своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку.

З відеозаписів події вбачається, що працівники поліції при спілкуванні з водієм виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або у відповідному медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено порушення працівниками поліції вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, водій після оформлення адміністративних матеріалів, будучи незгодним з протизаконними діями працівників поліції, самостійно медичний огляд не пройшов, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких відомостей не містять.

Зазначене беззаперечно свідчить про обґрунтованість встановлених працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення, актах огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленнях на огляд водія, що свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про наявність у матеріалах справи направлення особи на проходження обстеження щодо стану сп`яніння, які не були йому вручені, є безпідставними з огляду на наступне.

Так, огляд особи на стан сп`яніння проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України №1103 від 17 грудня 2008 року (зі змінами), згідно яких, якщо водій погодився на проведення огляду він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 розділу ІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 розділу ІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року та п. 7 Порядку від 17 грудня 2008 року).

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, перший примірник якого видається під підпис поліцейському (п.п. 17, 20 розділу ІІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року, п. 13 Порядку від 17 грудня 2008 року).

Отже, за змістом вищенаведених норм, направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення цим лікарем огляду особи, і відповідно таке направлення залишається у лікаря, а в разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу має бути долучено до матеріалів адміністративного провадження.

Таким чином, наявність в матеріалах справи направлення на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння та акту огляду на стан сп`яніння, не впливає на кваліфікацію ОСОБА_1 правопорушення, оскільки наявність зазначених документів має правове значення для лікаря медичної установи, який у цьому випадку повинен провести медичний огляд.

Враховуючи, що ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, тому складання та долучення до матеріалів справи направлення є недоцільним.

Не знаходять свого обґрунтованого підтвердження й твердження ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи даних про його відсторонення від керування транспортним засобом після складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Згідно рапортів поліцейських, водія було відсторонено від керування згідно статті 266 КУпАП та залишено автомобіль на місці зупинки, без порушень Правил дорожнього руху.

Таким чином, автомобіль ОСОБА_1 не перешкоджав дорожньому руху, а тому у поліцейських були відсутні підстави виконувати вимоги статті 265-2 КУпАП в частині доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик.

Посилання ОСОБА_1 на певні рішення в інших адміністративних справах Харківського апеляційного суду є безпідставним, оскільки існуюча в Україні система права, зокрема, про адміністративні правопорушення, не передбачає його джерелом, судовий прецедент.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року

№1402-VIII, Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Таким чином, рішення апеляційних судів, зокрема й ті, на які посилається апелянт, не створюють правових позицій, які б формували єдність судової практики в Україні.

Поряд із цим, у матеріалах справи міститься довідка про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно облікових даних НАІС ДДАІ, отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії А, В1, В (т.1 арк.3, т.2 арк.2), що свідчить про позитивне складення ним іспиту на знання вимог Правил дорожнього руху, а тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що останній знає правила дорожнього руху, в тому числі п. 2.5.

Апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував Правила дорожнього руху, що також свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст.10 КУпАП.

Таким чином, всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази, апеляційний суд визнає такими, що відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено та під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

Сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчинених правопорушень, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколів та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та вірно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставною.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з викладеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 13 лютого 2025 року задовольнити, поновивши йому цей строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков