ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/754/25 Головуючий в 1 інст. Завгородній Є.В.
Провадження №33/807/537/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Штенгелова О.В. на постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 234643 від 31 січня 2025 року, - 31 січня 2025 року о 23:51 у м. Запоріжжя, по вул. Світла, б. 4, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Accent, д.н. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (сповільнення мови, сповільненість ходи, розширені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Штенгелов О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова містить відомості про те, що доводи сторони захисту про поважність причини відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння є надуманими та спростовується відеозаписом події. Однак, такі доводи стороною захисту ні в клопотанні про закриття провадження в справі, ні в судовому засіданні, не заявляла. Позиція сторони захисту, яка ґрунтується на дослідженому судом відеозаписі події, полягає в тому, що ОСОБА_1 не мав на меті ухилитись від проходження огляду на стан сп`яніння, а співробітники поліції з метою уникнення необхідності доставити ОСОБА_1 до медичного закладу, створили штучні умови, які змусили останнього відмовитися проїхати до медичного закладу.

Вказує, що судом не надано жодної оцінки стосовно того, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Однак, після повідомлення співробітниками поліції, що у них може не бути можливості доставити його назад на місце зупинки транспортного засобу після проходження огляду, ОСОБА_1 відмовився через вірогідність залишитися біля лікарні на п`ять годин у нічний час доби, через дію комендантської години на відстані 12.5 км від зупинки ТЗ.

Отже, відомості викладені судом в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи.

Звертає увагу, що на адвокатський запит із Головного сервісного центру МВС України надано відповідь про відсутність відомостей щодо видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 після позбавлення його права керування транспортними засобами. Разом із цим, 31 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 поліцейським винесено постанову серії ЕНА № 3972217 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за відсутність права керування транспортними засобами.

Отже сторона захисту вважає, що в розумінні ПДР України, ОСОБА_1 не є водієм, оскільки не має права керування транспортним засобом. На момент складання протоколу, ОСОБА_2 не був позбавлений права керування транспортними засобами, а взагалі не мав такого права, оскільки посвідчення водія, в установленому Законом порядку із складанням теоретичного та практичного іспитів не отримував.

Посилається на порушення вимог ст. 266 КУпАП, оскільки поліцейським формально, з метою створення штучних підстав для направлення на огляд ОСОБА_2 були зазначені відомості про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння. Натомість, стан ОСОБА_2 цілком відповідав тверезій людині, що підтверджується відеозаписом події. Разом із цим, направлення ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я не складалося та останньому не видавалося.

Просить скасувати постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2025 року. Прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника адвоката Штенгелова О.В., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Під час апеляційного перегляду справи, адвокат Штенгелов О.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Вказав, що ОСОБА_1 бажав проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, однак не поїхав, оскільки була комендантська година і повітряна тривога. Крім того, співробітники поліції повідомили ОСОБА_1 проте, що на місце зупинки транспортного засобу, його назад не доставлять.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Штенгелова О.В., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №234643 від 31 січня 2025 року підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 січня 2025 р., в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: сповільненість мови, сповільненість ходи, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія пройти огляд у медичному закладі (а.с. 3);

- відеозаписом події.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак після повідомлення співробітниками поліції, що у них може не бути можливості доставити його назад на місце зупинки транспортного засобу після проходження огляду, ОСОБА_1 відмовився, суддя апеляційного суду, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, відеозаписом події, долученим до справи, зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Перевірку документів водія, його поверхневий огляд та поверхневий огляд автомобіля. Під час спілкування із ОСОБА_1 , поліцейський виявляє у нього ознаки наркотичного сп`яніння та оголошує їх. Слідує пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляну на визначення стану наркотичного сп`яніння. Попередження водія про відповідальність. передбачену ст. 130 КУпАП, складання та підписання протоколу.

Отже, на переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП.

Проте, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

На посилання апелянта про те, що ОСОБА_1 надав відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння через оголошення повітряної тривоги та комендантської години, та вірогідності недоставки його поліцейськими на місце зупинки автомобіля слід зазначити, що матеріалами справи не підтверджується факт того, що ОСОБА_1 зазначав поліцейським про намір пройти до укриття під час дії повітряної тривоги, як і не зазначав про факт надання відмови через дію повітряної тривоги та те, що він готовий пройти огляд після закінчення її дії.

Разом із цим, відеозаписом події зафіксовано роз`яснення співробітниками поліції ОСОБА_1 про те, що в разі завантаженості викликами даного екіпажу, ОСОБА_1 може залишитися в закладі охорони здоров`я або може бути викликаний інший екіпаж поліції для його доставки на місце зупинки транспортного засобу (час запису 00:25:53).

На доводи апеляційної скарги щодо порушення співробітниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, через невручення ОСОБА_1 письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, слід зазначити, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке не вручалося останньому, у зв`язку з його відмовою від проведення такого огляду (а.с. 3).

На доводи сторони захисту про те, що в розумінні ПДР України, ОСОБА_1 не є водієм, адже на момент складання протоколу взагалі не мав права керування, оскільки посвідчення водія, в установленому Законом порядку із складанням теоретичного та практичного іспитів не отримував, слід зазначити наступне.

З відповіді Головного сервісного центру МВС наданої на запит адвоката Штенгелова О.В. вбачається, що постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року, ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначена постанова набрала законної сили 5 липня 2023 року.

Отже, ОСОБА_1 фактично був позбавлений права керування транспортними засобами до 5 липня 2024 року.

Згідно довідки старшого інспектора адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП Н. Решетняк посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 28.09.2019 року на ім`я громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - здане на збереження до РСЦ».

Відповідно до ПДР України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже на дату складання протоколу 31 січня 2025 року, строк дії рішення суду про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами скінчився, та обставина, що ОСОБА_1 не звертається до відповідного центру МВС для отримання посвідчення водія, не може бути покладеною в основу висновків щодо його невинуватості в інкримінованому йому проступку та не впливає на правильність кваліфікації його дій.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справу переглянуту в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Штенгелова Олександра Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 337/754/25