ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 671/61/25

Провадження № 33/820/341/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретаря судового засідання Степанюка А.М., захисника Щербатюка О.Д., розглянувши апеляційну скаргу в режимі відеоконференції захисника Щербатюка О.Д. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та їй призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.01.2025 о 21 год. 20 хв. в м. Волочиськ по вул. Незалежності, 1, ОСОБА_2 керувала транспортним засобом Ауді д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, результат 2,19 проміле. Своїми діями ОСОБА_3 порушила п. 2.9а ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Щербатюк О.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження.

Перевіривши матеріали судової справи, заслухавши захисника Щербатюка О.Д. вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова залишається без змін, за таких підстав.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційна інстанція приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні встановлено, що 05 січня 2025 року у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 213700 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до матеріалів справи у ОСОБА_2 з`ясовано наявність ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому лікувальному закладі відмовилась.

Відповідно до вимог ч.2,3 ст.266 КУпАП - Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 05 січня 2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою алкотестеру Drager Alcotest 6820, за результатами якого ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп`яніння 2,19 %, відеозаписом.

Так, суд правильно дійшов висновку щодо порушення Правил дорожнього руху і вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_2 підтверджується наявними у справі та дослідженими судом доказами, зокрема, результатом тестування на алкоголь від 05.01.2025 року, здійсненого за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру Drager Alcotest 6820, відповідно до якого рівень алкоголю становить 2,19%; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою алкотестеру Drager Alcotest 6820, за результатами якого ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп`яніння 2,19 %, відеозаписом.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_2 не заперечувала факт керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України (в ред. постанови КМУ № 161 від 22.03.2017року), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п.2.5 Правил дорожнього руху України, є порядок, визначений у ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, тощо.

Відповідно до вказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Результатом тестування на алкоголь від 05.01.2025 року, здійсненого за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру Drager Alcotest 6820, відповідно до якого рівень алкоголю становить 2,19%, що підтверджується відповідним чеком вказаного приладу.

Отже, належних підстав для визнання огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 недійсним, апелянтом не наведено і таких підстав не встановлено апеляційним судом.

Із відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб Ауді д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , виявивши в останньої ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_2 погодилась. Результат огляду - 2,19 проміле. На пропозицію працівника поліції проїхати на огляд на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я ОСОБА_2 відмовилась.

Вказаний відеозапис визнається судом належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-УІІІ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, у зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.

Таким чином, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , діяли в межах своїх повноважень, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або ненадання працівниками поліції доказів вчинення водієм адміністративного правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння та не спростовує результатів цього огляду.

На відеозаписі, що долучений до матеріалів справи, чітко вбачається, що на ньому відображений момент зупинки транспортного засобу, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водію відповідний огляд, що зроблено з дотриманням положень ст.266 КУпАП.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта, що протокол було складено на ОСОБА_3 в той час, як згідно свідоцтва про шлюб її прізвище ОСОБА_1 .

Працівникам поліції ОСОБА_2 пред`явила посвідчення водія, де її прізвище було зазначено, як « ОСОБА_4 ». Про те, що в неї інше прізвище працівникам поліції не повідомила. Саме тому працівники поліції склали протокол на ОСОБА_3 . При складанні протоколу у неї будь-яких зауважень на протокол не було, адже вона могла повідомити про те, що в неї інше прізвище, паспорт працівникам поліції вона не надавала. Пояснення вона надала, як ОСОБА_3 . Про те, що саме її притягають до адміністративної відповідальності, а не якусь іншу особу, вона в протоколі підписалась та не заперечувала своєї вини.

Щодо складення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення на неіснуючу особу ( ОСОБА_3 на час складення протоколу змінила прізвище на ОСОБА_5 ) суд оцінює критично з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 25 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340, обмін посвідчення водія проводиться у разі зміни персональних даних власника (прізвище, власне ім`я, по батькові, стать).

Згідно п. 25-2 Положення у разі зміни персональних даних (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), стать) власник посвідчення водія зобов`язаний здійснити його обмін не пізніше десяти днів з дня отримання нового документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України чи спеціальний статус особи.

Поряд з цим, відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія.

Згідно з п.п. 2.1а, 2.4а Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися, а також пред`явити для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З викладеного можна зробити висновок про те, що основним документом на підставі якого поліцейський встановлює особу водія є посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В даній справі поліцейським встановлено особу водія ОСОБА_3 на підставі наданого нею посвідчення водія, що повністю узгоджується з вимогами законодавства.

Невиконання ОСОБА_1 свого обов`язку щодо обміну посвідчення водія через зміну прізвища не свідчить про те, що вона не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт відсутності направлення в даній правовій ситуації не впливає на висновки суду.

Апелянтом не спростовані висновки суду, які є правомірними.

Отже приходжу до висновку, що суд прийняв правильне рішення щодо порушення правил дорожнього руху і вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно оцінив обставини справи та дав вірну юридичну оцінку.

За таких обставин, вважаю, що доводи апелянта не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначене в межах мінімального розміру штрафу, передбаченого законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Щербатюка О.Д. залишити без задоволення.

Постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2025 року, якою ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Вікторія СМІРНОВА