Справа № 127/2861/25
Провадження № 33/801/466/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Кашпрук М. Г., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова Сергія Михайловича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що 14 січня 2025 року о 08 год 03 хв в м. Вінниця на вул. Бортняка, 1, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Dodge Journey», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Fiat 500X», державний номерний знак НОМЕР_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 14 січня 2025 року о 08 год 03 хв у м. Вінниця на вул. Бортняка, 1, керував транспортним засобом «Dodge Journey», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП з автомобілем «Fiat 500X», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце пригоди. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та 122-4 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Смірнов С. М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 не пам`ятає обставин вчинення даного ДТП та взагалі піддає сумніву технічну можливість зіткнення вказаних автомобілів саме боковими дзеркалами, оскільки вони розташовані на різній висоті.

Також, не зрозуміло яким чином було встановлено порушення бічного інтервалу та його не дотримання саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 .

Із пояснень ОСОБА_2 , наданих працівникам поліції, вбачається, що зіткнення із її автомобілем здійснив автомобіль марки «DODJE JOURNEY» темно-синього кольору. При цьому жодних інших відомостей, як то номерний знак, особу водія, вона не надала. До того ж матеріали справи не містять пояснень свідків, відеозапису події.

Крім того, фактично місцевий суд позбавив можливості ОСОБА_1 скористатися правовою допомогою, розглянувши справу без участі його захисника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені у ній підстави.

ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, пояснення потерпілої, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 січня 2025 року серії ЕПР1 №227588, 14 січня 2025 року об 08 год 03 хв в м. Вінниці по вул. Бортняка,1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Dodge Journey», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом «Fiat 500X», державний номерний знак НОМЕР_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Від надання пояснень та підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився (а. с. 31).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 січня 2025 року серії ЕПР1 №227589, 14 січня 2025 року об 08 год 03 хв в м. Вінниці по вул. Бортняка,1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Dodge Journey», державний номерний знак НОМЕР_1 , та будучи учасником ДТП із транспортним засобом «Fiat 500X», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10.а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Від надання пояснень та підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився (а. с. 1).

На а. с. 33 схема місця ДТП, яке сталося 14 січня 2025 року о 08 год 03 хв., де відображено місце зіткнення, розташування транспортного засобу «Fiat 500X», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Як видно із письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих 14 січня 2025 року працівникам поліції, того дня вона о 08 год 03 хв виїжджала з дому, проїжджаючи по вул. А. Бортняка між будинками № 1 та № 2 у провулку, не надавши їй переваги у русі, зустрічний автомобіль вдарив ліве дзеркало бокового огляду. Автомобіль був темно-синього кольору марки «Dodge», кросовер, залишив місце ДТП (а. с. 34).

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.3.б. ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1. ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із п. 2.10.а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі (п. 1 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395).

Якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців. При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація (п. 8 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується матеріалами справи.

Так, зі схеми ДТП, а також наявних у матеріалах справи фотознімків із місця події, вбачається, що автомобіль, яким керувала ОСОБА_2 , знаходиться у відповідній смузі руху. Ліве бічне дзеркало автомобіля «Fiat 500X», державний номерний знак НОМЕР_2 , має механічне пошкодження.

Водночас на відеозаписі із камера відеонагляду та фотознімках із міських камер на сусідній вул. Зодчих зафіксовано рух автомобіля «Dodge Journey», державний номерний знак НОМЕР_1 , через три хвилини після зіткнення.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не доведено, що за кермом автомобіля перебував не ОСОБА_1 , оскільки він не вказав іншу особу, яка могла керувати належним йому транспортним засобом, до того ж в судовому засіданні останній не заперечив факту можливого керування ним автомобілем за обставин викладених у протоколах.

Окрім того складені відносно ОСОБА_1 протоколи не містять жодних зауважень щодо не керування ним транспортним засобом у момент вчинення ДТП.

Також апеляційний суд відхиляє доводи про порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист, оскільки він не був позбавлений можливості заявити клопотання про відкладення розгляду справи для забезпечення участі адвоката. До того ж право на захист було реалізовано ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, доведено повністю та поза розумним сумнівом, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності. Викладені у скарзі твердження про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст. 122-4 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова Сергія Михайловича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук