ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 травня 2025 рокуСправа №: 695/4337/24
Номер провадження 3/695/105/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , являється особою з інвалідністю 1-ї групи,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 30.10.2024 р. о 07 год. 22 хв., в м. Золотоноша, вул. Сливи, 33, керував автомобілем «Volvo S40», транзитний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності свідка. Фіксація проводилася на нагрудну боді камеру №085,082. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 30.10.2024 р. він автомобілем не керував. 29.10.2024 ввечері мати забрала в нього ключі від автомобіля та документи на авто, так як він був випивший. Він звернувся на лінію 102 з приводу викрадення ключів. Того ж вечора він знайшов заховані ключі. Ввечері до нього прийшов знайомий ОСОБА_2 зі своїм кумом та запропонував посидіти в нього. Так як ОСОБА_3 був тверезий, то він сів за кермо його ОСОБА_4 , і вони поїхали до Володі додому. ОСОБА_1 залишився в ОСОБА_2 ночувати. Вранці до ОСОБА_1 зателефонувала мати та повідомила, що його шукає поліція. ОСОБА_2 сів за кермо ОСОБА_4 , вони вивезли кума на маршрутку, а потім поїхали додому до ОСОБА_1 . Коли ОСОБА_5 побачив поблизу двору поліцейське авто, то вирішив, що йому не потрібні проблеми з поліцією, тому поставив автомобіль та пішов у своїх справах. ОСОБА_1 вказав, що він сидів на пасажирському сидінні , але потім пересів на водійське, щоб вдягнути протез. Тоді до нього підійшли працівники поліції, почали допитувати, на що він почав виражатися нецензурною лексикою. Потім запропонували продути Драгер, на що ОСОБА_1 заперечив, оскільки не перебував за кермом. Щоб пройти освідування в медичному закладі, то працівники поліції йому не пропонували.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Орел С.І. у судовому засіданні просив закрити провадження в справі за відсутності в діях підзахисного події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Захисник просив врахувати, що на відео не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу, відсутні докази, які підтверджують факт, що ОСОБА_1 керував автомобілем із ознаками алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не зупиняли автомобіль під його керуванням.

У судовому засіданні 06.02.2025 р. свідок ОСОБА_2 дав суду показання про те, що коли до нього приїхав кум, вони вирішили зайти до ОСОБА_1 . Потім вирішили посидіти в свідка. Оскільки ОСОБА_6 був випивший, то свідок поїхав за кермом автомобіля ОСОБА_1 . Всі залишися ночувати в свідка. Зранку відвезли кума на маршрутку. Потім свідок підвіз ОСОБА_7 до його дому, побачив працівників поліції, та оскільки йому не потрібні були проблеми з поліцією, то свідок устав з автомобіля і пішов. Свідок вказав, що протез ОСОБА_8 лежав позаду свідка.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні 06.02.2025 р. вказав, що 30.10.2024 р. близько 8 години ранку він йшов з вул. Леонтовича на вул. Сливи. На вул. Сливи свідок побачив автомобіль працівників патрульної поліції зліва від проходу, а праворуч ОСОБА_4 . Біля останнього стояло двоє поліцейських. Автомобіль ОСОБА_4 не рухався, двигун не працював. Підійшовши до автомобіля за 2-3 метри свідок побачив на пасажирському сидінні ОСОБА_10 (з яким свідок знайомий), який сперечався з працівниками поліції. Потім ОСОБА_6 пересів на водійське сидіння та почав щось робити зі своїм протезом. Поліцейські намагалися заламати ОСОБА_1 , але свідок зробив їм зауваження з цього приводу і вони перестали це робити. Потім працівник поліції приніс Драгер та запропонував ОСОБА_11 на місці його продути, на що останній відмовився робити. Свідок вказав, що він підписав пояснення, написані працівником поліції, але не читав їх особисто і йому вони не були прочитані вголос.

Суд, вислухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України".

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ч.1 ст. 266 КУпАП правовою підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння є наявність обґрунтованої підозри у співробітників поліції, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Крім того, за ч. 5 ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.9 (а) ПДР).

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Так, згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п.6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні були оглянуті відеозаписи, що приєднані до матеріалів справи, з яких встановлено:

- в 1-й файлі зафіксовано, як мати ОСОБА_1 дає пояснення та вказує, що сина немає вдома, ключі від автомобіля в нього;

- на 2-му файлі зафіксовано оформлення письмових пояснень матері;

- на 3-му файлі ОСОБА_1 стоїть у водійських дверях, не відповідає чи їздив, чи ні. На запитання працівників поліції, чому він керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 вказав, що не п`є. На пропозицію пройти освідування на стан сп`яніння останній відмовився. Свідок ОСОБА_9 розповідає, як ОСОБА_1 їздить. Працівники поліції оформлюють письмові пояснення свідка ОСОБА_9 ;

- на 4-му файлі зафіксовано факт написання пояснень та складення протоколу.

Факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння доведено з переглянутих відеозаписів з бодікамери.

Дослідивши відеозаписи з бодікамер, суд приходить до висновку, що мав місце факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. І даний факт на відео останнім не оспорювався. Надані свідком ОСОБА_9 під відеозапис пояснення частково суперечать тим, що були надані останнім в судовому засіданні.

Обраний спосіб захисту у вигляді заперечення під час розгляду справи факту керування транспортним засобом та надані в судовому засіданні покази свідків, суд розцінює, як спосіб уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи захисника, викладені в письмовому клопотанні про закриття провадження по справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, та покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , що суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи, не спростовують встановленого судом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

При розгляді даної справи, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд також враховує, що згідно з законодавством України вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП становить суспільну небезпеку та є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем небезпеки, яка може бути завдана вказаним діянням.

Аналізуючи наведені докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №401965 від 30.10.2024 р., направленням на огляд водія на стан сп`яніння, рапортом поліцейського Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, рапортом інспектора Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, відеозаписом з бодікамери.

Оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім для ОСОБА_1 буде адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю I групи, тому він відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Код одержувача: 37930566, Отримувач: ГУК у Черк.обл./Черк. обл/21081300, Рахунок: UA0023001, Код платежу: 21081300, Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору як особу з інвалідністю 1-ї групи.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше, як протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню з правопорушника в примусовому порядку в подвійному розмірі, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя М.Ю. Степченко