Справа № 759/4169/25 суддя в І-й інстанції Дячук С.І.
Провадження № 33/824/2400/2025 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 травня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вознюка Андрія Сергійовича на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2025 року серії ЕПР1 № 242215, 08 лютого 2025 року о 23 год. 45 хв., в м. Київ по вул. І. Дзюби, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, блідість шкірного покриву обличчя, тремтіння кінцівок рук. Від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000.00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Вознюк А.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Вознюка А.С.вказує на те, що судом розглянуто справу всупереч вимогам закону. Пояснення сторона захисту надасть у суді апеляційної інстанції.

У подальшому, захисник ОСОБА_1 адвокат Туровський В.В. надав доповнення до апеляційної скарги, у яких вказав, що докази, які були зібрані поліцейськими, містять у собі суперечливі відомості та не відображають у собі чіткого перебігу подій. На відеозаписі не зафіксовано рух автомобіля, його здійснено епізодично та з перериваннями. По приїзду до медичного закладу розпочалась повітряна тривога, а тому, реалізувати направлення на проведення огляду на стан сп`яніння працівники поліції не змогли.

Заслухавши пояснення захисника Туровського В.В., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин.

Судом встановлено, що 09 лютого 2025 року серії ЕПР1 № 242215, 08 лютого 2025 року о 23 год. 45 хв., в м. Київ по вул. І. Дзюби, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, блідість шкірного покриву обличчя, тремтіння кінцівок рук. Від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано із застосуванням відео запису.

Як було зазначено вище, відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у водія. Не згода останнього з наявністю у нього ознак сп`яніння не надає водієві права відмовлятися від запропонованого поліцейським огляду на стан сп`яніння.

В даному випадку пройти такий огляд водій зобов`язаний в силу вимог п. 2.5 правил, незалежно від того вважає він наявними чи відсутніми підстави до такого огляду.

Відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доводи апеляційної скарги в частині неповноти, переривання запису та відсутності фіксування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Так, на вказаному відеозаписі зафіксовано, що спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 розпочалось на вулиці на проїжджій частині біля зупиненого автомобіля «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв з увімкненою аварійною сигналізацією. При цьому, ОСОБА_1 жодного разу не вказував про те, що він не керував транспортним засобом і що його не зупиняли працівники поліції.

ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського на проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у лікарня-нарколога погодився та прибув до медичної установи за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18. Але після того, як розпочалась повітряна тривога, ОСОБА_1 не виявив бажання чекати, коли вона завершиться для того, щоб завершити огляд або ж пройти огляд на стан сп`яніння у іншому медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги в частині, що направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння залишилось нереалізованим, що поліцейські під час повітряної пригоди не мали права продовжувати огляд водія на стан сп`яніння апеляційний суд відхиляє, виходячи з нступного.

З наявного у справі відео вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не тому, що була оголошена повітряна тривога в м. Києві, а тому, що вважав, що для такого огляду потрібно багато часу і він буде занадто пізно доставлений до місця зупинки, де перебуває його автомобіль.

В даному випадку значення має направленність умислу особи, що притягується до адміністративної відповідальності та мотиви її дій, а саме відмови, які, як вбачається з відео, не були пов`язані з повітряною тривогою та необхідністю перерви в процесі огляду через необхідність пройти в укриття. Жодних клопотань з приводу необхідності надання йому можливості пройти в укриття ОСОБА_1 не заявляв.

Посилання захисника на неправильне зазначення часу зупинки, а саме 23.33 год. замість зафіксованого 23.21 год. на відео є не обґрунтованим, оскільки некоректне зазначення часу з відхиленням у 10 хв. з огляду на час зупинки ОСОБА_1 та час його спілкування з поліцейськими ніяким чином не спростовує факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною, останній не спростував обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду.

Апеляційна скарга не містить інших доводів, які б вказували на незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вознюка Андрія Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв