Справа № 278/2040/25
Номер провадження 3/278/1206/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скоморохи, Житомирського району та області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Двадцять сьомого квітня 2025 року о 23 годині 09 хвилини по вул. Європейській, 10 у с. Зарічани, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота почервонінням обличчя, поведінкою, яка не відповідає обстановці, проте, у порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку останній відмовився.

Окрім того, ОСОБА_1 за вказаних вище обставин не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів, а також увімкненням спеціального звукового сигналу. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4 ПДР.

Порушник, будучи повідомлений про дату слухання справи під час складання адміністративного протоколу та за допомогою sms-повідомлення, у судове засідання не з`явився.

Як убачається з матеріалів справи порушник знав, що відносно нього складені протоколи про адміністративні правопорушення, які розглядаються Житомирським районним судом, однак до суду не прибув, а також не направив свої пояснення чи заперечення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на викладене, суд розглядає справу без участі порушника, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Водночас факт відмови ОСОБА_2 від проходження освідування доводиться відеозаписом з портативного відеореєстратора, з якого вбачається, що на пропозицію працівників поліції пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest» та у медичному закладі порушник відмовився.

Окрім того, факт керування порушником за вказаних у протоколі обставин доводиться згаданим відеозаписом та постановою серії ЕНА №4599347 від 27.04.2025 про накладення штрафу за керуванням автомобілем на заборонений сигнал світлофора без посвідчення водія.

Окрім того, ОСОБА_1 не виконав законні вимоги працівника поліції, а саме не зупинився на вимогу останнього, що доводиться відеозаписом з портативного реєстратора поліціянта.

З огляду на викладене, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд дійшов до переконання, що у діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність особи за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, кількість епізодів, а тому вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення, з врахуванням ст. 36 КУпАП, у межах санкції за більш серйозне правопорушення.

Також суд вважає за необхідне об`єднати справи за №278/2040/25 та 278/2080/25 відносно ОСОБА_1 в одне провадження, якому присвоїти номер 278/2040/25.

Керуючись ст.ст. 36, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

постановив:

Об`єднати справи за №278/2040/25 та 278/2080/25 відносно ОСОБА_1 в одне провадження, якому присвоїти номер 278/2040/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та, на підставі ст. 36 КУпАП, призначити йому остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу розміром штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Строк пред`явлення до примусового виконання в межах трьох місяців.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 10 днів з моменту винесення.

Копію даної постанови протягом трьох днів направити особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, визначений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом.

Суддя: