Справа № 442/1969/25
Провадження №3/442/682/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 травня 2025 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130КУпАП,-

за участю:

секретаря судового засідання Федишина Б.І.,

представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Ткачука А.Ю. (в режимі відео конференції), -

встановила:

ОСОБА_1 05.03.2025 о 23.42 год. в м. Дрогобичі на вул. П.Сагайдачного, 82 керував транспортним засобом марки "Chevrolet Aveo" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України, про що було складено адміністративний протокол серія ЕПР1 №263330.

Крім цього, ОСОБА_1 06.03.2025 о 00.25 год. в м. Дрогобичі на вул. П.Сагайдачного, 24 керував транспортним засобом марки "Chevrolet Aveo" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України, про що було складено адміністративний протокол серія ЕПР1 №263345.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейськими за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені справи відповідно до постанови від 09.04.2025 об`єднано в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номера 442/1965/25, провадження 3/442/682/2025.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, подавши письмові пояснення, в яких зазначає, що дійсно, 06.03.2025 відносно нього було складено протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проте, після зупинки першим екіпажем і складенні відносно нього протоколу, патрульний дозволив йому поїхати додому, сказавши, що супроводить його. Однак, доїхавши до перехрестя, автомобіль пришвидшився і поїхав від нього. Через хвилину його одразу ж зупинив інший екіпаж. Вважає, що дії поліцейських були узгодженими, упередженими щодо нього. Зазначає, що на даний час він проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 . У випадку визнання його винним, просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки це ускладнить проходження ним військової служби, пересування по службових завданнях у комендантську годину, а.с. 61-62.

В судовому засіданні представник Тиимика М.Я. просить закрити провадження у справі у в`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з підстав, наведених у клопотанні, а.с. 81-86. У випадку визнання ОСОБА_1 винним, просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, про що подав письмове клопотання, а.с. 78-80.

Вислухавши пояснення представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно положень пункту 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9 ПДР забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Незважаючи на невизнання своєї провини, обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджуються:

-відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №263330, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, та відповідно до якого 05.03.2025 о 23.42 год. в м. Дрогобичі на вул. П.Сагайдачного, 82 керував транспортним засобом марки "Chevrolet Aveo" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України;

-відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №263345, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, та відповідно до якого ОСОБА_1 06.03.2025 о 00.25 год. в м. Дрогобичі на вул. П.Сагайдачного, 24 керував транспортним засобом марки "Chevrolet Aveo" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України;

-в актах огляду на стан сп`яніння та в направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння вказано про те, огляд водія ОСОБА_1 проводиться у зв`язку з виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров"я водій відмовився.

-Відповідно до копії постанови серія ЕНА 4205469 від 06.03.2025 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування 05.03.2025 о 23.42 год. в м. Дрогобичі на вул. П.Сагайдачного, 82 транспортним засобом марки "Chevrolet Aveo" д.н.з. НОМЕР_1 без чинного поліса ОСЦПВ.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, не надано.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у судді немає.

Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. На виконання вказаних вимог Закону поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відомості із таких матеріалів також підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначених вище правопорушень.

Зокрема, відеофайли на доданому диску містить інформацію про зупинку на вул. П.Сагайдачного в м. Дрогобичі транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 05.03.2025 о 23.43 год, спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , які вказують про керування ним транспортним засобом без поліса ОСЦПВ, а також про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, а також пред`явлення останньому вимоги пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 про те, що його відсторонено від права керування транспортним засобом, вимагав заглушити автомобіль, роз`яснював, щоб той покинув автомобіль і викликав іншого водія. В подальшому, ОСОБА_1 було вручено постанову від 06.03.2025, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також вручено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, відеофайли на доданому диску містить інформацію про зупинку на вул. П.Сагайдачного в м. Дрогобичі транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 06.03.2025 о 00.25 год., спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , які вказують про порушення ним комендантської години, виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, а також пред`явлення останньому вимоги пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 нецензурно виражався та відмовився проходити огляд. В той же час, поліцейським неодноразово роз`яснено наслідки відмови від проходження подальшого огляду на місці зупинки та у медичному закладі, на що ОСОБА_3 , нецензурно лаячись, пішов геть. На пропозицію поліцейського отримати копію протоколу категорично відмовився.

Зазначені дії ОСОБА_1 , на переконання судді, свідчать про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Що стосується доводів про відсутність підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_4 , виходжу з того, що положеннями п. 8 та п. 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану,затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Виходячи з наведених вище правових норм органи Національної поліції вправі зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Все вищевказане узгоджується з статтями 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року.

Як зазначено вище, з відеозапису видно, що інспектором поліції під відеозапис було озвучено підстави зупинки транспортного засобу в першому випадку відсутність полісу обов`язкового страхування, в другому випадку порушення комендантської години, запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, неодноразово роз`яснено наслідки відмови від проходження подальшого огляду на місці зупинки та у медичному закладі, на що ОСОБА_3 в обох випадках категорично відмовився.

Разом з тим, за клопотанням сторони захисту, були заслухані пояснення поліцейських Салій М. та ОСОБА_5 .

Так поліцейський Салій М. пояснив, що причиною зупинки була відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що ним було виявлено на службовому планшеті, коли він рухався слідом за керованим ОСОБА_6 . Причину в перериванні відеозапису пояснив розряджанням планшету та відмовою ОСОБА_4 бути присутнім при складанні протоколу, який він складав у службовому автомобілі. Після складення протоколу усно відсторонив водія від керування транспортним засобом, ніяких письмових документів не складав і не обіцяв супроводжувати його.

Поліцейський ОСОБА_7 пояснив, що зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_4 через порушення комендантської години.

Посилання ОСОБА_4 та його захисника про те, що зі сторони працівників поліції відносно ОСОБА_1 мала місце провокація через обіцянку здійснити його супровід додому та схиляння до вчинення правопорушення, спростовуються відеозаписами з нагрудної камери інспектора поліції, з якого вбачається, що поліцейський ОСОБА_8 , вперше зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , неодноразово пропонував ОСОБА_9 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичній установі. Також працівник поліції декілька разів повідомляв водія ОСОБА_4 про те, що за відмову від проходження запропонованого медичного огляду на стан сп`яніння, щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Підстав вважати, що ОСОБА_3 не розумів суті пред`явленої до нього поліцейським вимог, наслідків його відмови від проходження запропонованого медичного огляду не встановлено та вимогу щодо його відсторонення від керування транспортним засобом. Факт роз`яснення працівником поліції ОСОБА_9 про те, що у разі відмови від проходження медичного огляду щодо останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, та факт висловлення вимоги про відсторонення від права керування транспортним засобом, на переконання судді, не свідчить про упередженість співробітника поліції та провокування ОСОБА_4 до подальшого вчинення адміністративного правопорушення. Доказів заінтересованості працівників поліції у результатах розгляду цієї справи, а також доказів оскарження дій працівників поліції стороною захисту не надано.

Щодо доводів захисника про те, що відеозаписи не є безперервними і не містять фіксації дотримання працівниками поліції порядку проведення огляду особи на стан сп`яніння або відмови від такого огляду, то вважати їх обґрунтованими не можна, оскільки наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_4 як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Доводи захисника на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, зважаючи на що відповідно до ст. 266-1 КУпАП його огляд на стан сп`яніння повинен проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини, є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як було встановлено, ОСОБА_1 був двічі зупинений працівниками поліції, коли керував 05.03.2025 о 23.42 год. в м. Дрогобичі на вул. П.Сагайдачного, 82 та 06.03.2025 о 00.25 год на вул. П.Сагайдачного, 24 транспортним засобом марки "Chevrolet Aveo" д.н.з. НОМЕР_1 , тобто поза межами території будь-якої військової частини.

Також, відповідних документів на підтвердження того, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, не надано.

Всі інші доводи захисника не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Враховую також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєних адміністративних правопорушень, вчинення правопорушення під час дії воєнного стану, дані про особу правопорушника, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП - у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Щодо клопотання правопорушника та його захисника про незастосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, так як він проходить службу у в/ч НОМЕР_2 з 22.04.2024, зауважую наступне.

Адміністративне стягнення у виді штрафу 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним, відповідає як характеру та ступеню тяжкості правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Більш того, звертаю увагу на приписи ч. 4 ст. 30 КУпАП, відповідно до яких позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами у зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В матеріалах провадження відсутні докази того, що ОСОБА_1 є особою, до якої відповідно до закону не може застосовуватись позбавлення права керування засобами транспорту, і такі ним суду не надано.

Посилання на практику інших судів при розгляді справ за ст. 130 КУпАП щодо військовослужбовців, які захищають нашу Державу від військової агресії рф вважаю некоректним, оскільки це не є практикою суду касаційної інстанції, яка є обов`язковою для застосування судами нижніх інстанцій.

Окрім того, суддя з глибокою повагою ставиться до військовослужбовців ЗСУ та сил оборони, які самовіддано захищають Україну та її громадян від збройної агресії рф, водночас, звертаю увагу на те, що закон для всіх один, та він повинен застосовуватися однаково до кожного хто його порушив.

При цьому, вчинене ОСОБА_1 правопорушення не є малозначним та в діючому КУпАП, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачено механізму призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України).

Відтак, вважаю клопотання про можливість не застосування до ОСОБА_1 такого виду стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами безпідставними.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 256, ст. ст. 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП призначити йому остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на вказаний строк після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Курус Р.І.