Єдиний унікальний номер 205/484/25
Номер провадження3/205/638/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05 2025 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 №205/484/25 (провадження №3/205/638/25) за ст. 122-4 КУпАП (протокол ЕПР1 №201315) та № 205/486/25 (провадження № 3/205/639/25) за ст. 124 КУпАП (протокол ЕПР1 №201301), які 10.02.2025 об`єднано в одне провадження.

Відповідно до протоколу ЕПР1 №201301 20.12.2024 о 15:43 у м.Дніпро, вулиця Козирева (Новодзержинська), 91Б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ21063 д.н.з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати, та під час некерованого руху здійснив зіткнення з парканом, унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, чим порушив п. 12.1. ПДР: водій не врахував безпечної швидкості руху, особливості вантажу, стан транспортного засобу. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

На підтвердження вчинення адміністративного правопорушення уповноваженою особою долучено до протоколу:

-схему дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.12.2024, згідно якої механічних пошкоджень завдано автомобілю ВАЗ21063 д.н.з НОМЕР_1 (пошкоджено капот, лобове скло, передній бампер, ліве та праве переднє крило, передні фари, водійські двері) та паркану будинку №91Б по вул.Козирева м.Дніпро;

-пояснення ОСОБА_1 про те, що 20.12.2024 він керував автомобілем ВАЗ21063 д.н.з НОМЕР_1 , скоїв некерований рух та здійснив наїзд на паркан за адресою: м.Дніпро, вул.Козирева, 95. Транспортний засіб, яким керував, пошкоджень не має.

Відповідно до протоколу ЕПР1 №201315 20.12.2024 о 15:40 у м.Дніпро, вулиця Козирева, 95 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ21063 д.н.з НОМЕР_1 та здійснив наїзд на паркан, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, чим порушив п. 2.10.a. ПДР - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил. Свідки та потерпілі не залучалися. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.122-4 КУпАП.

На підтвердження вчинення адміністративного правопорушення уповноваженою особою долучено до протоколу:

-рапорт уповноваженої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про те, що м.Дніпро, вулиця Козирева, 95, був виявлений автомобіль ВАЗ21063 д.н.з НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на паркан, та зі слів потерпілого зник з місця події. Розшуковими заходами було встановлено особу водія ОСОБА_1 та доставлено на місце події, де складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень;

-пояснення ОСОБА_1 про те, що 20.12.2024 він керував автомобілем ВАЗ21063 д.н.з НОМЕР_1 , скоїв некерований рух та здійснив наїзд на паркан за адресою: м.Дніпро, вул.Козирева, 95. Транспортний засіб, яким керував, пошкоджень не має;

-пояснення ОСОБА_2 про те, що він передав право керування автомобілем ВАЗ21063 д.н.з НОМЕР_1 брату ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судових засідань, до суду не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду не надавав.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення у справі «Шульга проти України», пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010),, і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у судовому процесі є завданням саме державних органів (рішення Суду у справі «Мусієнко проти України», пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

Зважаючи на те, що судом вжито вичерпних заходів для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити свою позицію стосовно складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним під час складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення про розгляд справи про адміністративне правопорушення у приміщенні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська (на теперішній час Новокодацького районного суду міста Дніпра), що засвідчує його підпис, з моменту складання відповідних протоколів і по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, аби з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, заходів для явки до суду не вжив, суд вважає можливим розглянути справу без участі останнього.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Статтею122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху встановлено, що дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Оцінюючи докази, долучені уповноваженою особою до протоколів ЕПР1 №201315 та ЕПР1 №201301, суд констатує, що жодним з наданих матеріалів не доведено, що ОСОБА_1 причетний до дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.12.2024 (відсутні фотознімки, відеозаписи, пояснення свідків тощо, а визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не є беззаперечним доказом і за відсутності інших доказів не може бути достатнім доказом такого порушення.

Не доведено й також те, що внаслідок дій ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу під його керуванням настали наслідки, передбачені п.1.10 Правил дорожнього руху, зокрема, завдання матеріальних збитків, а також було пошкоджено майно (у протоколі не вказано, кому саме завдано матеріальних збитків, відсутні відомості щодо пошкодження паркану та його власника, не усунуто розбіжності між схемою дорожньо-транспортної пригоди та поясненнями ОСОБА_1 про те, що автомобіль пошкоджень не має).

Суд також бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-п/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд дійшов висновку, що надані матеріали не містять доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита у в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 38, 40-1, ст.124, 122-4, 247, 251, 256, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124 КУпАП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно