Єдиний унікальний номер 448/251/25
Провадження № 3/448/215/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2025 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі судового засідання Москалик О.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мостиська Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за ч.2 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

І. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

ОСОБА_1 , будучи згідно постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 19.09.2024р. притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - 06.02.2025 року о 15:27 год. по вул.16 Липня, 45 в м.Мостиська Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Рassat», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`явідповідно до встановленого порядку ОСОБА_1 відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ІІ. Позиція учасників справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що підтримує клопотання свого захисника про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що поліцейські зупинили його швидше, натомість протокол про адміністративне правопорушення такі розпочали складати біля буд.45 по вул.16 Липня в м.Мостиська. Ствердив, що автомобіль марки «Volkswagen Рassat», номерний знак НОМЕР_1 , потрібний для користування в сім`ї з огляду на те, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни, а його дружина ОСОБА_2 перебуває у стані вагітності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Винту Є.Ю. скерував письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення. У поданому клопотанні сторона захисту покликалась на наступні доводи: поліцейськими допущено ряд порушень при складанні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , а саме: протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, такий являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи; в матеріалах справи також наявний рапорт інспектора поліції, однак в розумінні ст.251 КУпАП, такий не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою; відеоматеріали під назвою «VID-20250206-WA0025», «VID-20250206-WA0026», «VID-20250206-WA0027», «VID-20250206-WA35» були зроблені на мобільному пристрої патрульного поліції та на них неможливо встановити точну, дату, час та місце зупинки транспортного засобу, що, в свою чергу ставить під сумнів належність даного доказу при розгляді справи в суді; на інших відеозаписах, які здійснювались на нагрудній боді камері патрульного поліції вбачається, що транспортний засіб марки «Volkswagen Рassat», номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться на вул.16-го Липня біля будинку ОСОБА_1 та патрульний поліції пропонує йому пройти алкотест на пристрої «Драгер»; у зв`язку з тим, що прилад фіксував помилку при продуві, патрульний поліції зазначив, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду на місці, у зв`язку з чим на нього було складено адміністративні матеріали за ч.2 ст.130 КУпАП; матеріали справи не містять жодної інформації щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння водія в найближчому закладі охорони здоров`я; відсутні відомості про відсторонення водія від права керування в порядку, передбаченому ст.266 КУпАП; із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що відсутні підтвердження керування транспортним засобом; наведені порушення з боку поліцейських при складанні адміністративних матеріалів дають підстави вважати даний огляд недійсним; згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

ІIІ. Застосоване судом законодавство.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ч.2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-яких з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із відповідними змінами), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 вказаних Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.2.5 даних Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені пунктами 2, 3, 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 1, 6, 10 розділу ІІ Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Законом не передбачено поважних чи неповажних причин відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ІV. Оцінка обставин справи.

З урахуванням доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме у повторному протягом року вчиненні порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №240144 від 06.02.2025р., з якого відомо, що до протоколу додаються технічний запис відеозапису 001828, 001953, акт огляду на стан сп`яніння, направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння ті ін. матеріали;

- рапортом інспектора СРПП ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області Кіцили Н. від 06.02.2025р., з якого відомо, що з 08.00 год. 06.02.2025р. він спільно з поліцейським СРПП старшим сержантом поліції Кузьмяк А.Є. заступили на чергування в складі СРПП під позивним ТАЙМ 102. В ході патрулювання м.Мостиська Яворівського району Львівської області було зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen passat», номерний знак НОМЕР_1 , водій якого маневрував по дорозі. В ході перевірки документів на право керування транспортним засобом було встановлено, що водієм являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки даного водія згідно бази ІКС ІПНП було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік Мостиським районним судом Львівської області від 09.10.2024р. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та йому запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6820», на що він погодився, але категорично відмовився здійснювати повний продув для визначення стану водія приладом на стан алкогольного сп`яніння. Після цього водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від чого він відмовився. Щодо водія ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП та складено адміністративний протокол за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП;

- направленням водія транспортного засобу ОСОБА_1 06.02.2025р. о 15.20 год. на огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що у водія у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, почервоніння очей;

- постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4018771 від 06.02.2025р., зокрема за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП;

- відеозаписом (відеофайлами), який міститься на СD-диску. Наявний в матеріалах справи та досліджений в судовому засіданні відеозапис стосується обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, який фіксує перебіг подій за участі ОСОБА_1 , а саме слідування поліцейськими за автомобілем марки «Volkswagen Рassat» синього кольору подальшу зупинку поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 за допомогою звукового сигналу, встановленого на автомобілі поліцейських; перебування ОСОБА_1 за кермом на сидінні водія зупиненого автомобіля марки «Volkswagen passat», номерний знак НОМЕР_1 ; спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 в ході якого поліцейські пояснювали йому причину зупинки та маршрут слідування за ним по вулицях м.Мостиська, зокрема по вул.Грушевського та по вул.Міцкевича, перевіряли наявність документів (посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль), а водій не заперечував факт попереднього позбавлення судом його права керування транспортним засобом; та в подальшому відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі охорони здоров`я. Так, з відео-файлів також вбачається, що в ході спілкування з ОСОБА_1 поліцейськими виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, які йому ( ОСОБА_1 ) озвучено. У зв`язку з виявленими ознаками, поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і у медичному закладі охорони здоров`я. Однак, на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд, останній відмовлявся від проходження такого огляду, то стверджуючи що бажає проходити відповідний огляд в закладі охорони здоров`я, але не бажав та не сідав в автомобіль поліцейських, то намагався подути в прилад Драгер, однак не видихав достатньої кількості повітря, не реагуючи на вказівки поліцейських, як правильно використовувати алкотестер. З вказаної причини прилад і не видавав результату. Наведене слугувало підставою для складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення за порушення останнім вимог п.2.5 Правил дорожнього руху. Жодних активних дій з метою проходження огляду на вимогу поліцейського, на переконання суду, ОСОБА_1 не вчиняв, а навпаки відмовився від проходження відповідного огляду. З дослідженого судом відеозапису також встановлено, що у ОСОБА_1 була порушена мова (нечітка, сповільнена), порушена координація рухів, такий постійно нецензурно лаявся, шарпав поліцейського за руки. Крім того, відеозаписом підтверджено, що на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 надавав поліцейським різні пояснення, зокрема після зупинки транспортного засобу такий не заперечував факту порушення ним як водієм правил дорожнього руху, вказуючи, що «трохи порушив такі», а в подальшому змінював свої твердження на протилежні, стверджуючи, що вийшов з дому за хлібом та поліцейські не зупиняли автомобіль під його керуванням; поведінка ОСОБА_1 була явно направлена на уникнення проходження від огляду на стан сп`яніння і останній вів себе достатньо некоректно по відношенню до працівників поліції; ОСОБА_1 вживав заходів з метою «домовлення з поліцейськими», вживаючи фрази «чи ми дружимо і скільки мені коштуватиме наша дружба», «я можу Вам дати пару гривень, відпусти мене додому», «давай я тобі щось віддячу», «скільки то коштує», щоб у будь-який інший спосіб вирішити питання замість складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст.130 КУпАП. Крім того, на відеозаписі зафіксовано твердження поліцейського, адресоване ОСОБА_1 про відсторонення його від керування транспортного засобу та вбачається, що ОСОБА_1 передав ключі іншій особі - очевидцю події, який обурювався поведінкою ОСОБА_1 у даній ситуації;

- довідкою інспектора САП Яворівського РВП ГУНП у Львівській області Папірник Г. від 07.02.2025р., з якої слідує, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався Мостиським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за вчинення 01.08.2024 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

- постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 19.09.2024р. по справі ЄУН 448/1442/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка набрала законної сили 01.10.2024р. Вказане правопорушення ОСОБА_1 вчинив 01.08.2024 року;

- іншими матеріалами справами.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою. Будь-яких пояснень по суті порушення чи своєї незгоди із викладеними у протоколі відомостями ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №240144 не висловлював, хоча він не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні.

Зазначені вище докази є чіткими, узгоджуються між собою та в матеріалах справи відсутні докази, які б їх спростовували. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи також не містять.Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів на думку суду відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Зазначене правопорушення є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Суд враховує також те, що наданий та досліджений судом відеозапис відображає подію адміністративного правопорушення та містить обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, зокрема із переглянутого судом відеозапису чітко вбачається наступне: рух по дорозі транспортного засобу марки «Volkswagen Рassat», номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору; коли працівники поліції підійшли до автомобіля марки «Volkswagen passat», номерний знак НОМЕР_1 , то в автомобілі перебував в якості водія саме ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 перебував саме на сидінні водія вказаного автомобіля; саме ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак, останній вчиняв дії, які розцінені як відмова від проходження такого.

Відеозапис є одним із сукупності доказів у справі, які суд у відповідності до 252 КУпАП оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що даний відеозапис містить лише фрагменти події, а не безперервний відеозапис, тому такий не може бути належним доказом у справі, то слід зазначити, що досліджений судом відеозапис записаний на CD-диск фрагментами, які є послідовним продовженням один одного. Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації. Крім того, із даних відеозапису вбачається, що саме ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній вчиняв дії, які розцінені як відмова від проходження такого.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Отже, наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту з приводу того, що на їх думку відеозапис та ряд інших доказів по справі є недопустимими доказами у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, то вказані доводи суд оцінює, як частину способу захисту, спрямовану на уникнення відповідальності за вчинене ОСОБА_1 правопорушення.

Факт повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджено в ході судового розгляду даної справи дослідженою судом постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 19.09.2024р. по справі ЄУН 448/1442/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка набрала законної сили 01.10.2024р. та зі змісту якої відомо, що вказане правопорушення останнім вчинено 01.08.2024року.

Таким чином, суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що 06.02.2025р. водій ОСОБА_1 вдався до дій та поведінки, які свідчили про відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо досліджені в ході розгляду даної справи в їх сукупності, які за своїм змістом є логічними та послідовними, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП: у повторному протягом року вчиненні порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння).

V. Накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція частини 2 статті 130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення на водіїв, зокрема, у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З аналізу санкції цієї статті слідує, що оплатне вилучення транспортного засобу не є обов`язковим.

Одночасно, суд зауважує, що згідно ст.28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Отже, додатковому адміністративному стягненню у виді оплатного вилучення транспортного засобу підлягає лише транспортний засіб, який належить особі, яка вчинила адміністративне правопорушення.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, яке є тяжким порушенням Правил дорожнього руху, високу ступінь його суспільної небезпеки, з урахуванням особи правопорушника, який є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, його сімейний та майновий стан, ступінь його вини, відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 .

Крім того, при вирішенні питання щодо оплатного вилучення транспортного засобу, суд бере до уваги те, що у протоколі про адміністративне правопорушення наявні відомості про те, що зазначений транспортний засіб марки «Volkswagen Рassat», номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю внаслідок війни, такий періодично лікується стаціонарно та амбулаторно, а його дружина ОСОБА_2 перебуває у стані вагітності.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Визначений вид та розмір покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

VІ. Судові витрати.

Згідно вимог ст.40? КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. (3028 грн. х 0,2).

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33-36, 40-1, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного в постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак