Справа № 308/138/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 травня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жук Лариса Борисівна на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 03 лютого 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 03 лютого 2025 року закрито провадження відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю у діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови, 22.12.2024 близько 17:00 год. за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 словесно ображав свого батька ОСОБА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Своїми діями ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, потерпілий ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жук Л. Б. подали апеляційну скаргу. Вказує, що потерпілий тривалий час зазнає систематичного домашнього насильства з боку свого сина ОСОБА_2 . Це підтверджується численними викликами поліції, трьома протоколами за ст. 173-2 КУпАП протягом останнього року, двома судовими обмежувальними приписами та неодноразовими фактами морального і фізичного тиску. Незважаючи на наявність діючого припису, зокрема від 13.11.2024, кривдник продовжив вчиняти насильство, в тому числі 22.12.2024, коли незаконно перебував у помешканні потерпілого. Зазначають, що суд першої інстанції безпідставно не врахував надані докази, зокрема витяги із порталу «Судова влада України», які підтверджують наявність судових рішень щодо притягнення кривдника до відповідальності, та помилково вважає відсутніми наслідки у вигляді шкоди моєму фізичному і психічному здоров`ю, хоча така шкода фактично наявна. Просить скасувати постанову та прийняти нову, в якій визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат Жук Л. Б. апеляційну скаргу підтримала та просила її задоволити з наведених у ній підстав. Щодо продовження розгляду без участі потерпілого не заперечувала. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на розгляд не з`явився, хоча останній був належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та повісткою про виклик до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав,честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що розглянувши дану справу, суддя місцевого суду, виконавши приписи ст. 280 КУпАП, на законних підставах дійшов висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2 та на законних підставах закрив провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Мотивуючи свій висновок про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду в оскарженій постанові вказав, що у протоколі відсутні будь-які посилання як на факт притягнення гр. ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП або за частиною 2 цієї статті, так і на судове рішення, на підставі якого гр. ОСОБА_2 було піддано адміністративному стягненню. Досліджуваний протокол не містить відомостей, достатніх для кваліфікації дій гр. ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. У протоколі міститься лише посилання на те, що гр. ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Інших доказів до протоколу додано не було.

За цих обставин, апеляційний суд вважає, що висновки судді місцевого суду стосовно відсутності достатніх доказів на підтвердження події правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді першої інстанції в оскарженій постанові та були б підставою для її скасування апелянтом не наведено під час апеляційного розгляду.

Подані апелянтом докази, які можуть свідчити про те, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняв насилля щодо свого батька ОСОБА_1 , не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо відсутності доказів винуватості особи у вчиненні правопорушення у цьому конкретному випадку.

За викладених обставин, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а тому оскаржена постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жук Лариса Борисівна, залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_2 постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 03 лютого 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Фазикош Г. В.