Справа № 357/5267/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 637843 від 04.04.2025 року: 01.04.2025 року близько 20 год. 00 хв. за місцем проживання ОСОБА_1 вчинив сварку з дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в ході сварки виражався нецензурною лайкою в його сторону, хапав за шию, чим вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, що могло завдати шкоду фізичному та психологічному здоров`ю.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, при цьому підтвердив, що мало місце нецензурної лайки з його боку відносно сина, однак заперечив факт будь-якого фізичного насилля стосовно сина. ОСОБА_1 вказав, що попросив того дня свого сина прибрати гілля, на що дитина відмовилась, у зв`язку із чим ОСОБА_1 підвищив голос до ОСОБА_2 , після чого між ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_1 також вказав, що того дня перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що 01.04.2025 її чоловік ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, тому був в алкогольному сп`янінні. ОСОБА_3 вказала, що вона пішла на роботу та близько 20 години повернулась додому. Увійшовши до будинку, ОСОБА_3 побачила на підлозі кров та в кімнаті будинку сидів її чоловік ОСОБА_1 , який на запитання ОСОБА_3 , сказав, що він всіх вбив. Оскільки ОСОБА_1 не зміг нічого пояснити, тому ОСОБА_3 пішла до сусідки та біля її будинку побачила сусідку, голову села, котрі викликали працівників поліції, оскільки діти ОСОБА_3 були налякані, тому прийшли до сусідки. Згодом до будинку сусідки прийшов ОСОБА_3 , який стукав у двері та розбив скло у вікні будинку сусідки.

Діти ОСОБА_3 розповіли їй, що їхній батько ОСОБА_1 розмовляв по телефону та перебував в алкогольному сп`яніння, тому ОСОБА_2 попросив ОСОБА_1 , аби він лягав відпочивати, на що ОСОБА_1 обурився та розпочав сварку, під час якої ображав ОСОБА_2 нецензурною лайкою, непристойними словами, а також почав хапати ОСОБА_2 за шию, тому діти перелякавшись втекли з дому до сусідки, де чекали, коли додому повернеться ОСОБА_3 . Також діти підтвердили, що до будинку їхньої сусідки приходив ОСОБА_1 , який шукав дітей та розбив у будинку сусідки вікно.

Крім цього ОСОБА_3 зазначала, що ОСОБА_1 періодично зловживає алкогольними напоями та раніше неодноразово вчиняв неправомірні дії у сім`ї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а також дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 637843 від 04.04.2025 року, копію електронного рапорта від 01.04.2025, заяву ОСОБА_3 від 04.04.2025, письмові пояснення ОСОБА_2 від 04.04.2025, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положення ст.251 КУпАП встановлюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Норми ст.173-2 КУпАП визначають, що вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Суддя встановив, що 01.04.2025 року близько 20 год. 00 хв. за місцем проживання ОСОБА_1 вчинив сварку з дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в ході сварки виражався нецензурною лайкою в його сторону, хапав за шию, тобто ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство у психологічного та фізичного характеру відносно малолітнього ОСОБА_2 .

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 з приводу його невинуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення, як такі, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, не спростовують його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та спрямовані виключно на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Зокрема суддя зазначає, що ОСОБА_1 особисто підтвердив, що мало місце 01.04.2025 сварки між ним та сином ОСОБА_2 , під час якої ОСОБА_1 вживав відносно сина нецензурну лайку, водночас інші обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме вчинення ОСОБА_1 насильства фізичного характеру, підтверджується доказами наявними в матеріалах справи та поясненнями ОСОБА_3 , наданими нею під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 підтверджується склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Стаття 23 КУпАП визначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суддя враховує характер та спосіб вчиненого правопорушення, яке в даному випадку посягнули на громадський порядок і громадську безпеку та супроводжувались зухвалістю правопорушника та вчинене відносно малолітньої особи, особу порушника, який негативно характеризується членами його сім`ї, ступінь його вини, майновий стан, зокрема відсутність офіційного місця роботи, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, його ставлення до вчиненого.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність є вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Тому враховуючи викладене, на переконання суду, застосування в даному випадку відносно ОСОБА_1 лише такого виховного заходу, як адміністративний арешт, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Зважаючи на викладене, суддя вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб та стягнути судовий збір.

Відповідно до Рішення Конституційного Суд України від 19.10.2009 №26-рп/2009, положення ч. 1 ст. 294, ст. 326 КУпАП, якими передбачено, що постанова суду про застосування адміністративного арешту набирає законної сили в момент її винесення та виконується негайно, встановлюють обмеження прав на судовий захист та апеляційний перегляд справи, гарантованих ч. 3 ст. 8, ч. 1, ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України.

Отже, Конституційний Суд України визнав норми ст. 294, ст. 326 КУпАП таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином особа, яка притягується до адміністративної відповідальності підлягає направленню для відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, після набрання постановою законної сили.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35,36, 40-1, 173-2, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Строк відбування адміністративного арешту рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_1 .

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь