Справа №751/3652/25
Провадження №3/751/1415/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зі слів працюючого у ФОП ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

за участі:

особа, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник Данич О.С.,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2025 року о 05 год. 11 хв. в м. Чернігів по вул. Народного Руху, 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI 80»/д.н.з. НОМЕР_1 / у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку зі згоди водія проводився у лікаря нарколога ЧОПНЛ м. Чернігів, що підтверджується висновком № 324 від 27.03.2025 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «А» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , у присутності захисника, вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що вранці 24.03.2025 р. він керував транспортним засобом «AUDI 80» /д.н.з. НОМЕР_1 / та був зупинений працівниками поліції, які виявивши в нього ознаки наркотичного сп`яніння, направили для проведення огляду в ЧОПНЛ. На вимогу працівників медичного закладу він здав біологічний матеріал (сечу) в необхідній кількості для проведення лабораторних досліджень. Після чого працівники поліції повідомили, що в залежності від результатів проведеного дослідження його повідомлять про наявність або відсутність підстав для складання адміністративного протоколу. 28.03.2025 р. він отримав висновок № 324 від 27.03.2025 р., яким було констатовано про його перебування 24.03.2025 р. в стані наркотичного сп`яніння.

З отриманим висновком ОСОБА_1 категорично незгодний, заперечував вживання канабіноїдів та будь-яких інших наркотиків. При цьому висловив припущення про те, що шоколадта енергетики, які він любить споживати в значній кількості, з огляду на графік роботи, містять канабінол і як результат він теж міг вплинути на достовірність отриманих результатів.

Захисник-адвокат Данич О.С. просив закрити провадження у справі з підстав відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Узагальнений зміст аргументів сторони захисту зводився до специфіки роботи ОСОБА_1 з верстатами, яка вимагає постійної зосередженості та точності, порушенням медичними працівниками процедури маркування зданої його підзахисним сечі та проведення лабораторного дослідження в цілому, складення протоколу з порушенням строків, визначених ст.254 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 , яка займає посаду цитоморфолога в КНП ЧОПНЛ, надала показання про те, що у березні 2025 р. вона проводила дослідження біологічного матеріалу (сечі) ОСОБА_1 . В результаті попереднього проведення імуноферментного аналізу (швидкого тесту) біологічного матеріалу було виявлено канабінол. В подальшому, сечу ОСОБА_1 було досліджено лабораторним методом хроматографування речовини в тонкому шарі сорбентуз застосуванням пластин «Sorbfil». Відповідні результати вона відобразила в бланку результату токсикологічного дослідження, який разом з контрольним зразком сечі особи передала лікарю-наркологу. Свідок ОСОБА_3 повідомила, що пластини «Sorbfil» відносяться до лабораторного приладдя та були централізовано придбані ЧОПНЛ в 2021 р., стверджуючи про правильність проведення нею процедури дослідження біологічного матеріалу та достовірність отриманого нею результату. Відповідаючи на запитання захисту, свідок категорично заперечила ймовірність виявлення у сечі ОСОБА_1 канабінолуза умови вживання ним шоколаду та енергетиків.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 , яка працює на посаді лікаря-нарколога в КНП ЧОПНЛ, підтвердила проведення клінічного огляду ОСОБА_1 та виявлення в нього об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння, зокрема, звужені зіниці, мляві рухи, тремор пальців рук. Свідок наголосила, що звужений стан зіниць є найбільш достовірною ознакою в підтвердження перебування особи в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 було запропоновано здати сечу для проведення лабораторного дослідження. До лабораторії було передано 2 ємності із сечею, зданих особою. Після отриманих результатів токсикологічного дослідження, вона, як лікар, склала висновок №324, яким діагностувала перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.2.9 «А» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП, складом адміністративного правопорушення є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

В силу положень ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

З досліджених у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 299486 та відеозапису з портативного відео-реєстратора встановлено, що 24.03.2025 року о 05 год. 11 хв. в м. Чернігів по вул. Народного Руху, 41 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI 80» /д.н.з. НОМЕР_1 /.

Вказана обставина не лише не оспорюється стороною захисту, а й співвідноситься з поясненнями самого водія на місці зупинки транспортного засобу та, зокрема, підтверджується матеріалами відеофіксації, згідно яких, як в подальшому було встановлено перевіркою документів, що ОСОБА_5 перебував за кермом авто під час його зупинки, а тому суд вважає доведеним факт керування транспортним засобом «AUDI 80» /д.н.з. НОМЕР_1 / саме ОСОБА_6 .

Відтак, ОСОБА_5 є водієм, а отже і суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши обставини проходження ОСОБА_6 відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог п.7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція) огляд водіїв транспортних засобів на наявність наркотичного сп`яніння проводиться лише в закладах охорони здоров`я з обов`язковим лабораторним дослідженням біологічного середовища.

Згідновимог Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніннялише в закладах охорони здоров`я з обов`язковим лабораторним дослідженням біологічного середовища.

З відеозапису з портативного відео-реєстратора встановлено, що під час перевірки працівником поліції документів та спілкування з водієм ОСОБА_6 у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які в подальшому стали підставою для його направлення працівником поліції для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня».

Вказані ознаки наркотичного сп`яніння були об`єктивними та реальними. Більше того, ОСОБА_5 в момент спілкування з працівниками поліції не заперечував неприродню блідість свого обличчя та наявність звужених зіниць, які не реагують на світло, що підтверджується відеозаписом, та свідчить про об`єктивність ознак та підставність подальших вимог щодо проходження огляду. При цьому суд підкреслює, що визначення ознак сп`яніння, відповідно до Інструкції, є прерогативою саме поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №324 від 24.03.2025р., водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Положеннями ст.267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпеченняпровадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких огляд на стан наркотичного сп`яніння, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Згідно п.14 Порядку висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Однак, 28.03.2025 р. ОСОБА_5 , при ознайомленні з висновком № 324 від 27.03.2025 р., яким було констатовано його перебування 24.03.2025 року під час керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, будь-яких заперечень чи зауважень не зазначив, що підтверджується його особистим підписом. Окрім того, і в подальшому, в межах строку збереження другої ємності зданого ним біологічного середовища, в порядку, передбаченому ст.267 КУпАП та п.14 Порядку, висновок не оскаржував.

Суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_5 , з урахуванням особливостей виведення наркотичних речовин з організму людини, не був позбавлений можливості спростування отриманого висновку про його перебування в стані наркотичного сп`яніння одразу звернутися до будь-якого іншого медичного закладу для проходження відповідного огляду.

Суд враховує, що сам по собі висновок медичного огляду не породжував для ОСОБА_7 будь-яких прав чи обов`язків, оскільки він підлягає врахуванню як доказ саме у справі про притягнення особи до відповідальності. Проте, відсутність заперечень ОСОБА_6 щодо результату його огляду на стан наркотичного сп`яніння як на момент отримання висновку, так і в ході судового розгляду, що узгоджується з наданими ним поясненнями про вживання шоколаду та енергетичних напоїв, які також могли обумовити відповідний результат, дає суду обґрунтовані підстави вважати про усвідомлення ним достовірності результатів лабораторних досліджень та, як наслідок, його не оскарження.

Суд особливо звертає увагу на те, що ОСОБА_5 , згідно його пояснень в присутності захисника, отримав висновок 27.03.2025 р., тобто у межах строку зберігання в медичному закладі вмісту другої ємності зданого ним біологічного середовища.

При цьому клопотань про проведення повторного лабораторного дослідження вмісту другогоконтрольного зразку зданої ОСОБА_6 сечі, який зберігається у закладі охорони здоров`япротягом 90 днів, сторона захисту в ході судового розгляду не заявляла, а акцентувала увагу лише на не герметичності опечатування флаконів та не проставленніостаннім підписуна етикетках відповідних ємностейпри її розподілу, тим самим стверджуючипро порушення істотних умов опечатуваннязразків з біологічним середовищем, що заздалегідь та безповоротно обумовлюють визнання отриманих результатів недійсними.

Аргументи захисника про обов`язковість маркування підписом ОСОБА_1 ємностей зі зразками зданої ним сечі не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки контроль за збереженням відповідних зразків біологічного середовища покладається виключно на медичного працівника. Сторона захисту не наводила обґрунтувань будь-якої зацікавленості медичних працівників КНП ЧОПНЛ в порушенні герметичності ємностей в яких зберігались відповідні зразки.

Згідно з п.10 Порядку № 1103, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Судом встановлено, що у ОСОБА_7 були відібрані зразки біологічного середовища - сеча, що відповідає пункту 12 розділу ІІІ Інструкції №1452/735. Згідно п.п,7,8 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Зі змісту Акту медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння №324 від 24.03.2025 р., вбачається проведення лабораторного тестування (метод - тонкошарова хроматографія в тонкому шарі сорбенту) та виявлення в сечі ОСОБА_7 канабінолу, який є компонентом канабісу.

Суд звертає увагу на те, що тонкошарова хроматографія в тонкому шарі сорбенту є одним із основних методів виявлення та ідентифікації речовин, які контролюються, в токсикологічних лабораторіях України.

Використання лікарем ЧОПНЛ при проведенні лабораторного дослідження за допомогою методу тонкошарової хроматографії пластин «Sorbfil», що є лише лабораторним приладдям, який згідно копії паспорту виготовлений РФ, не спростовують достовірність отриманого результату.

Так, на момент офіційного придбання ЧОПНЛ та подальшого використання пластин «Sorbfil»законодавчої заборони на їх ввезення на митну територію України не існувало, що підтверджується Переліком товарів, заборонених до ввезення на митну територію України, що походять з РФ, затверджених постановою КМУ від 30.12.2015 р. за №1147. Вказаний вид товару не є вимірювальною технікою, обладнанням чи приладом, а тому не потребував сертифікату відповідності МОЗ та інших дозвільних документів.

Як вбачається з Результату токсикологічного дослідження №324, на підставі якого лікарем-наркологом складено висновок, в сечі ОСОБА_7 буловиявлено канабінол, при цьому інших видів наркотичних засобів не виявлено, що свідчить про дієвість цього методу, оскільки дозволяє чітко визначити вид наркотичного засобу, який обумовив наркотичне сп`яніння особи.

При огляді ОСОБА_7 лікарем, окрім застосування вказаного лабораторного дослідження, були задіяні й інші форми і методи діагностики: огляд зовнішнього виду, оцінка поведінки та рухова сфера, стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості, мовна здатність, які в сукупності дали лікарю підставу для формування висновку про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння.

Більше того, адвокатом не деталізовано, яким чином країна походження пластин «Sorbfil», що були використані при дослідженні біологічного середовища ОСОБА_7 впливає на достовірність самого результату, оскільки ні терміни використання цих пластин, ні технологічні невідповідності при виготовленні пластин, ні правильність відібрання матеріалів захисником під сумнів не ставиться.

Суд підкреслює, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, тоді як у даному випадку таких порушень встановлено не було.

За відсутності правового регулювання в КУпАП, суд звертає увагу на однозначні позиції Верховного Суду висловлені в межах розгляду кримінальних проваджень, де зазначено, що для вирішення питання, чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів.

У даному випадку судом не встановлено, ні такого порушення прав ОСОБА_7 , ні жодного впливу походження лабораторних приладів на достовірність результатів висновку щодо його перебування в стані наркотичного сп`яніння.

Доводи захисника стосовно недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення, як джерела доказу з підстав складення цього документу поза межами строку, визначеного ч.2 ст.254 КУпАП, суд відхиляє, з огляду на таке.

Приписами ст.254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що складення протоколу у даному випадку слідувало за отриманням висновку щодо результатів медичного огляду від 27.03.2025 р. про перебування ОСОБА_7 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки лише після цього можна встановити підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення вимог п 2.9 «А» ПДР.

При цьому, законодавець презюмує необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положення ст.254 КУпАП, як і норми КУпАП в цілому, не передбачають будь-яких правових наслідків складення протоколу про адміністративне правопорушення поза межами визначеного ст.254 КУпАП строку.

На думку суду, складання протоколу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст.256 КУпАП, після фактичного отримання висновку щодо результатів медичного огляду не спростовує правильність викладених у ньому фактичних обставин події від 24.03.2025 р. і не тягне за собою визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

На виконання положень ч.3 ст.268 КУпАП, інспектором поліції було надано можливість ОСОБА_8 подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, останній зазначив, що «з протоколом не згоден. Наркотичних речовин не вживає».

Надані ОСОБА_6 під час складання протоколу письмові пояснення та аналогічні пояснення в судовому засіданні суд не враховує при обґрунтуванні судового рішення, оскільки вони спростовуються результатами лабораторного дослідження. Жодних переконливих аргументів, які б викликали сумніви в об`єктивності проведеного огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, стороною захисту не наведено.

Щодо посилань захисника на правові позиції, що викладені у постанові Чернігівського апеляційного суду (справа №750/11094/24), то слід зазначити, що вони не мають прецедентного значення при вирішенні даної справи.

Відсутність в матеріалах справи письмових доказів у підтвердження факту відсторонення ОСОБА_7 від керування транспортним засобом, з огляду на віддаленість в часі між моментом керування автомобілем та складанням протоколу, не спростовують факт керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та не є предметом доказування в справі.

Суд також враховує, що рапорт поліцейського за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність та обґрунтованість дій поліцейських під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення.

Разом з тим, хоча рапорт і не є окремим доказом, проте вказаний документ містить інформацію, яка повністю узгоджується з іншими доказами по справі та не суперечить їх змісту.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.9 «А» ПДР, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують, чи обтяжують відповідальність у справі не встановлено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.

Із врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.23, 33,40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн (шістсот пять) 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов