П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.05.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Чорний І.Я., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, директора ПП «Соломія-Сервіс»,

за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2025 №ЗХ/ЛВ/9491/023622/П/1ПТ, 04.04.2025 о 15:00 під час проведення перевірки у ПП «Соломія-Сервіс», було виявлено, що ОСОБА_1 вчинив порушення законодавства про працю, що містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, а саме:

- порушення вимог частини першої статті 21 КЗпП України, частини четвертої статті 24 КЗпП України - в ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі перевірки 24.03.2025 об 16:50 при виході за однією із адрес місця провадження господарської діяльності ПП «СОЛОМІЯ-СЕРВІС», а саме: м. Львів, проспект Червоної Калини 94 А зафіксовано фактичний допуск працівника ОСОБА_2 (повідомила, що працює 3 роки) до роботи прибиральниці без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

05.05.2025 захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначає, що ознайомившись із доводами контролюючого органу вважає що ПП «Соломія Сервіс» дотримано вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 4 ст. 24 КзПП, а вказані у Протоколі порушення є надуманими та не відповідають дійсності, вказаний протокол вважає не обґрунтованим, а винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення не доведеною, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Заслухавши заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто повинна відсилати на конкретні спеціальні норми законодавства зі вказівкою на статтю, пункт (підпункт), що підлягав застосуванню та був порушений особою відносно якої складено протокол.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено КЗпП України.

Згідно зі статтею 1 КЗпП України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу; при укладенні трудового договору з нефіксованим робочим часом; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Під час вказаного заходу державного контролю, було виявлено не оформлення трудових відносин, оплати праці керівником Підприємстві, а відтак має місце порушення ч.1 ст. 21 та ч.4 ст.24 КЗпП України, що на думку органу державного контролю, є порушенням ч.3ст.41 КУпАП.

Контролюючий орган вказує, що згадане раніше порушення зафіксоване за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 94А, однак, ПП «Соломія Сервіс» не здійснює жодної господарської діяльності за вказаною у Приписі та Акті адресою.

Аптечний заклад ПП «Соломія Сервіс» знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 94, що підтверджується Витягом з ліцензійного реєстру, який доучено захисником, таким чином суд вважає, що вказане у Протоколі порушення не може стосуватись діяльності Підприємства.

В контексті викладеного слід зазначити, що адміністрації ПП «Соломія Сервіс» не відомо жодної інформації про допуск невідомої особи до прибирання у приміщенні аптеки.

Також слід зазначити, що на підставі Договору про надання послуг з прибирання №02/01/2025 Підприємство отримує кілінгові послуги на підставі від ТОВ «Даная Сервіс Клін» (Код за ), а тому жодних оплат фізичним особам за будь-які послуги прибирання ПП «Соломія Сервіс» не здійснює.

Крім того, захисником додано відповідь на адвокатський запит ТОВ «МАУСТА» від 16.05.2025 згідно якої вбачається, що 02.01.2025 між ТОВ «МАУСТА» та ПП «Соломія Сервіс» укладено Договір про надання послуг з прибирання №02/01/2025 СС-МСТ за умовами якого ТОВ «МАУСТА» надає ПП «Соломія Сервіс» послуги з прибирання аптечних закладів у м. Львові.

Окрім цього, між ТОВ «МАУСТА» та ОСОБА_4 укладено Договір про надання послуг за умовами якого, ОСОБА_4 надає послуги прибирання та залучена до прибирання аптечного закладу за адресою: м. Львів, пр-т. Червоної Калини, 94 який обслуговується згідно Договору №02/01/2025 СС-МСТ від 02.01.2025.

Частина 3 ст.41 КУпАП передбачає відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Таким чином, до протоколу не надано та не наведено належних та допустимих доказів на підтвердження виявлених порушень, зокрема, що вказані особи, з якими було укладено договори про виконання робіт та цивільно правові договори, виконували роботу, відомості щодо фактичного допуску працівників до роботи без оформлення з ними трудового договору (контракту) відсутні.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах, долучених до нього, які були зібрані органом, що склав протокол, та для з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності, та з огляду на те, що без встановлення фактичних обставин події правопорушення, суд не має можливості прийняти остаточне законне рішення по суті справи.

Таким чином, відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які доводять «поза розумним сумнівом» винуватість особи та спростовують докази (пояснення) надані стороною захисту свідчать про відсутність законних підстав для притягнення даної особи до відповідальності за інкриміноване їй правопорушення.

Згідно ч. 2 ст.251 КУпАП, обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак в порушення вимог ч. 2 ст.251 КУпАП посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Таким чином судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП не підтверджується належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, а провадження по справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.Я. Чорний