Справа №534/1453/24
Провадження №3/534/381/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Комарова Діана Юріївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №629929 від 03 червня 2024 року, водій ОСОБА_1 03.06.2024 о 06 год 59 хв у районі села Піддубне, по вул. Горького, 33 Кременчуцького району Полтавської області керував транспортним засобом AUDI-Q7, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у визначеному законом порядку на місці зупинки за допомогою сертифікованого алкотестера DRAGER ALCOTEST 6820. Результати тестування на місці зупинки, проведеного за згодою водія, показали вміст алкоголю в організмі на рівні 2,22 проміле, що значно перевищує допустиму норму (0,2 проміле). Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 не з`явився у жодне із судових засідань, призначених на 18.06.2024, 14.08.2024, 05.11.2024, 03.02.2025, 06.03.2025, 31.03.2025, 12.05.2025 та 26.05.2025, про час, місце та дату яких повідомлявся належним чином.

У силу вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. Беручи до уваги вище наведені обставини, суд доходить висновку про можливість застосування загального принципу процедури повідомлення правопорушника, передбаченого в інших процесуальних законах.

Суддя наголошує, що саме на адресу зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 направлялася повістка про виклик до суду останнього.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, зазначає, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, беручи до уваги, що присутність особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена, ОСОБА_1 за викликом до суду не прибув, тому судом було вжито всіх об`єктивно можливих заходів для його повідомлення про судове засідання. У контексті зазначеного, суд не вбачає правових заборон для розгляду справи без участі правопорушника.

Суддя, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі -ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, суддею встановлено, що 03.06.2024 о 06 год 59 хв. у районі села Піддубне, по вул. Горького, 33 Кременчуцького району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI-Q7, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001.

Так, згідно зазначеного пункту водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином судді обов`язково необхідно встановити:

1.факт керування особою транспортним засобом.

2.перебування цієї особи під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування водієм ОСОБА_1 03.06.2024 о 06 год 59 хв у районі села Піддубне, по вул. Горького, 33 Кременчуцького району Полтавської області повністю доведено матеріалами справи: протоколом серії ААД № 629929 від 03.06.2024, постановою серія БАД №500778 від 03.06.224 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ст. 125 КУпАП та відеозаписом, долученим до протоколу, яким безперервно зафіксовано рух автомобіля AUDI-Q7, державний номер НОМЕР_1 , момент зупинки, вихід водія з автомобіля, яким виявився ОСОБА_1 .

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом доведено: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, роздруківкою результатів тестування за допомогою сертифікованого алкотестера DRAGER ALCOTEST 6820 на місці зупинки, проведеного за згодою водія. Також вагомим доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є передача керування траортним засобом тверезому водієві.

Виходячи із змісту п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Частина 2 ст.266 КУпАП детально регламентує порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння - «огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків».

У відповідності до норм ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зазначений порядок проведення огляду узгоджується із п.6 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, згідно з яким огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно з висновком тестування на алкоголь від 03.06.2024 Drager Alkotest 6820, прилад ARНJ-0257, тест №1516, результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_1 склав 2,22 ‰, що перевищує допустимий показник.

Зазначена обставина також підтверджується долученим до матеріалів справи та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, що міститься на СD-диску.

З відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя та поведінка, яка не відповідає обстановці. Зазначені ознаки, виявлені поліцейськими, були повідомлені ОСОБА_1 та внесені до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У суду не виникло сумнівів у наявності перелічених ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Так, водій після зупинки транспортного засобу відмовлявся надавати документи, що посвідчують особу, стверджував, що є пішоходом, хоча був затриманий за кермом транспортного засобу після його зупинки, якій передував рух, крім того намагався ввести працівників поліції в оману, називаючи прізвище іншої людини. Мова та координація рухів у ОСОБА_1 були порушені. Його поведінка дійсно не відповідала обстановці.

Таким чином працівники поліції правомірно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що він погодився. Як зазначалось вище, результат тестування склав 2,22 ‰.

Протокол про адміністративне правопорушення не підписаний ОСОБА_1 , оскільки він зник під час складання працівниками поліції цього протоколу, що додатково свідчить про намір ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей) та об`єктивно узгоджуються між собою, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діянні ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом».

Його дії суддя кваліфікує як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри стягнення суд керується ст. 23 КУпАП, яка зазначає, що адміністративне стягнення застосовується для виховання правопорушника, забезпечення поваги до законів та запобігання новим правопорушенням.

Керуючись ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд не враховує характер правопорушення, особу порушника, ступінь вини чи його майновий стан.

Поряд із цим суддя зазначає, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, а тому дійшов висновку про призначення безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605 грн 60 коп.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 24, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 276279, 280, 283285, 287289, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15днів з дня отримання постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду. У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Суддя Д.Ю. Комарова