Справа № 541/1810/25
Номер провадження3/541/635/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Дністрян О.М., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, матеріали яких надійшли від Миргородського районного відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2025 року, о 04.50 год, водій ОСОБА_2 на автодорозі Р-42 сполученням Лубни-Миргород-Опішня, керуючи транспортним засобом AUDI А6, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив наїзд на тварину, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, травмованих немає. Своїми діями порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіслав клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі, його інтереси представляє захисник Чернюк Віталій Дмитрович. Просив закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Своє клопотання обґрунтовує тим, що в районі села Зубівка Миргородського району відрізок автодороги не позначений дорожнім знаком 1.36 «Дикі тварини», тому він не очікував, що раптово перед автомобілем з кущів вибігла дика коза, яка зіткнулась з його автомобілем. Працівниками поліції на ОСОБА_1 було складено протокол за порушення вимог п. 12.1 ПДР України, з яким він категорично не згоден, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення через наявність обставин непереборної сили. Матеріали справи не містять доказів порушення саме п. 12.1 ПДР України, оскільки технічна можливість уникнути даної ДТП для нього як водія визначалась п. 12.3 ПДР України, за яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Проте дане правопорушення йому не інкримінується. Зазначає, що його безпідставно звинувачено в тому, що він не дотримався безпечної дистанції, оскільки попереду його автомобіля не було жодного транспортного засобу, а поява тварини була раптовою, оскільки вона перебігала дорогу з кущів перпендикулярно вектору його руху. Відповідно до п. 1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. ОСОБА_1 вважає, що так як матеріальні збитки завдано лише його автомобілю, то в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Захисник Чернюк В.Д. в судовому засіданні просив провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, оскільки в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з підстав, викладених в письмовому клопотанні.

Вислухавши пояснення захисника Чернюка В.Д., дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

За змістом ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом п. 1.10 ПДР України визначено, що учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Пунктом 12.1 ПДР України визначений обов`язок водія вибору в установлених межах безпечної швидкості руху необхідної для постійного контролю руху транспортного засобу та безпечного ним керування. Вибір такої швидкості руху водієм повинен проводитись із урахуванням дорожньої обстановки, особливостей вантажу і стану транспортного засобу.

Суд вважає, що поняттям «безпечне керування транспортним засобом» охоплюється необхідність вчинення водієм усього комплексу дії, пов`язаних із керуванням автомобілем для запобігання негативних наслідків у вигляді наїзду на людей, перешкоди, зіткнення автомобілів тощо, у тому числі і можливості зупинки автомобіля у випадку виникнення обставин, які вимушують водія вчинити такі дій.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад) без визначення, кому саме належить транспортний засіб чи інший об`єкт.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Незважаючи на не визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №321702 від 06.05.2025; схемою місця ДТП від 06.05.2025, зауважень та заперечень до якої у ОСОБА_1 не було на момент складання останньої та на якій зафіксована дорожня обстановка, місце дорожньо-транспортної пригоди та розташування транспортного засобу на місці пригоди. У схемі ДТП зазначено, що автомобіль AUDI A6, державний номерний знак НОМЕР_2 , зазнав пошкоджень: праве крило, права фара, передній бампер; в графі схеми ДТП «вид пригоди» зазначено наїзд на тварину; рапортом начальника сектору Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Явтушенка Ю.А. від 06.05.2025.

Аналізуючи схему місця ДТП, характер та локалізацію зазначених пошкоджень транспортного засобу, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є порушення вимог п. 12.1 ПДР України. Факт механічних пошкоджень автомобіля підтверджується схемою місця ДТП, яка була погоджена і підписана самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вивчивши матеріали справ про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив пункт 12.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Посилання ОСОБА_1 та його захисника на відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, а також ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність значних шкідливих наслідків та інших потерпілих осіб внаслідок ДТП, суддя вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням у відповідності до ст. 22 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 124, 213, 221, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. М. Дністрян