П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2025 Справа №607/3812/25 Провадження №3/607/1975/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Янчишина В.Й., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 12 лютого 2025 року о 01.39 год. в м. Тернополі на вул. 15 квітня, 6, керував транспортним засобом марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість. Від проходження відповідного огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився і про причину неявки в суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. У відповідності до частини 2 статті 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Янчишин В.Й. заперечив вину свого підзахисного у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні та вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п.2.5 ПДР України з огляду на наступне. Так, його підзахисний не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки погодився, однак його не було доставлено працівниками поліції у найближчий медичний заклад, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських. Окрім цього з матеріалів справи, зокрема з доданого письмового направлення вбачається, що воно оформлено о 02:30 год, тобто в момент згоди проїхати на медичний огляд, яку оголосив ОСОБА_1 о 02:22 та 02:27:45, тоді коди письмового направлення ще не було оформлено, і поліцейський міг доставити останнього в медичний заклад, більше того протокол оформлено о 02:49. Затягування часу із сторони ОСОБА_1 на проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі не було, як і не було відмови від запропонованого поліцейським огляду. Також захисник звертає увагу на те, що з моменту зупинки, яка відбулася о 01:39, надано дозвіл на керування транспортним засобом- о 02:12, ознаки начебто виявлено о 02.16, протягом 30 хв. жодних ознак наркотичного сп`яніння не було оголошено, ознаки начебто виявилися після відмови виходити з ТЗ, та проїхати в ТЦК, що свідчить про відсутність даних ознак, адже у випадку їх наявності, поліцейський повинен відсторонити від керування ТЗ. Крім цього у своїх запереченнях захисник зазначає про порушення працівниками поліції Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабміну N 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС N 1395 від 07.11.2015 року. Враховуючи вищенаведене просить суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши заперечення захисника, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №244640 від 12.02.2025 ОСОБА_1 інкриміновано порушення передбачене п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою зокрема, серед іншого, передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Крім цього згідно п.п.6, 7 Розділу I вищезазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так, у відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 12 лютого 2025 року о 01.39 год. в м. Тернополі на вул. 15 квітня, 6, керував транспортним засобом марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції, оскільки рухався автомобілем під час дії комендантської години, а також у вказаному автомобілі не працював правий ліхтар сигналу гальмування.

Надалі на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції під час спілкування із водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість. Зважаючи на вказані обставини, працівник поліції на місці зупинки транспортного засобу запропонував ОСОБА_1 проїхати у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, однак останній відмовився пройти відповідний огляд, за що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №244640 від 12.02.2025; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 12.02.2025 в якому наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 не доставлявся в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР» на проходження огляду; копії постанови серії ЕНА №4056350 від 12.02.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Крім того вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена долученими до матеріалів справи аудіовізуальними дисками, які суд вважає належними доказами, оскільки в протоколі про адміністративні правопорушення міститься посилання про долучення відеозаписів з автореєстратора та нагрудних камер поліцейських до матеріалів справи та такі відображають повну та реальну інформацію щодо обставин, вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Так, із оглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що 12 лютого 2025 року о 01.39 год. в м. Тернополі на вул. 15 квітня, поліцейськими був зупинений транспортний засіб марки «Audi A6» за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 . Однією з підстав зупинки вказаного автомобіля стало те, що ОСОБА_1 керував ним під час дії коменданської години.

Суд акцентує увагу на тому, що Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який триває до теперішнього часу. При цьому, рішенням прийнятим Радою оборони області при Тернопільській обласній військовій адміністрації, комендантська година на території Тернопільської області триває з 00:00 год. по 05:00 год. Тобто у цей період громадянам забороняється перебувати на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і документів, що посвідчують особу, а також пересуватися власним транспортом. Таким чином працівники поліції правомірно зупинили водія автомобіля «Audi A6», який рухався під час дії комендантського часу.

Також правомірність зупинки вищевказаного автомобіля підтверджується долученою до матеріалів справи постановою серії ЕНА №4056350 від 12.02.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Надалі з оглянутого відеозапису слідує, що працівник поліції просить водія пред`явити документи, які посвідчують його особу, а також просить відкрити багажне відділення для огляду. В подальшому поліцейський на підставі ч.2 ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію», просить ОСОБА_1 пред`явити військово-обліковий документ, на що останній повідомив, що із собою таких документів немає та словесно провокує працівників поліції на конфлікт. Надалі поліцейський перевіривши інформацію про особу, повідомив ОСОБА_1 про те, що останній перебуває в активному розшуку ТЦК, та вони зобов`язані доставити його для уточнення військово-облікових даних на що ОСОБА_1 одразу відмовляється, а через деякий час обіцяє працівникам поліції, що поїде з ними в ТЦК та СП, однак вимагає дозволу перепаркувати автомобіль. В подальшому о 02:12 год ОСОБА_1 перепарковує автомобіль та закривається у ньому, при цьому поведінка його різко змінюється, він поводить себе зухвало, перебиває працівників поліції, уникає відповідей на питання поліцейських, звинувачуючи останніх у неправомірних діях. Крім цього працівник поліції спілкуючись із ОСОБА_1 запідозрив у останнього явні ознаки наркотичного сп`яніння про що повідомив водія, а саме: поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці, у нього звужені зіниці, які не реагують на світло, та неприродна блідість. Відтак суб`єктом владних повноважень було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння і проїхати в найближчий медичний заклад - КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, на що останній відмовився, після чого поліцейський ще неодноразово перепитує чи проїде водій у медичний заклад, однак ОСОБА_2 стверджує, що нікому нічого не зобов`язаний і нікуди не поїде. В подальшому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності змінює свою позицію та вказує, що бажає пройти такий огляд, однак в іншому приватному медичному закладі, на що працівник поліції роз`яснює, що саме КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР надається право проведення медичного огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів на території міста Тернополя. Після чого ОСОБА_1 в чергове змінює свою позиціющодо медичного огляду, а саме сидячи у автомобілі демонструє поведінку, яка на думку суду, свідчить про умисне затягування часу, та створення умов за якими він фактично не надавав згоду на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також поліцейські попередили ОСОБА_1 , що за ухилення від проходження огляду на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. В подальшому поведінка ОСОБА_1 працівниками поліції була розцінена, як відмова пройти відповідний огляд, що стало підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того вже в ході складення адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 змінив свою позицію, вказавши, що правильним було б пройти огляд в медичному закладі, проте він злякався, оскільки день перед тим вживав алкогольні напої.

За наведеного, суд не має жодних сумнівів, щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки такі дійсно мали місце, що підтверджується доказами, що долучені суб`єктом владних повноважень до матеріалів адміністративної справи. При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи. Разом з тим, суд зауважує, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги працівника поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім цього суд вважає, що досліджений у судовому засіданні відеозапис сумнівів у його достовірності та допустимості не викликає, оскільки на ньому відображено події, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення та які повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, що були досліджені судом.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, адже даний факт спростовується наявними відеозаписами, зокрема на фрагменті відео о 02:19 год він чітко стверджує, що відмовляється будь-куди їхати, та він нікому нічого не зобов`язаний, після чого останній неодноразово змінював свою позицію щодо проходження огляду. Так, поведінка ОСОБА_1 , що зафіксована на відеозаписі, явно була спрямована на небажання проїхати з працівниками поліції у медичний заклад та свідчить про те, що він уникав проходження відповідного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, висловлене водієм бажання проїхати до медзакладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння після складання протоколу, не впливає на правомірність рішення, прийнятого поліцейським, щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки за своєю юридичною природою відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту невиконання вимог поліцейського у відповідності до п.2.5 ПДР пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Крім цього не беруться до уваги доводи сторони захисту про невідповідність часу зазначеного в направленні, яке міститься в матеріалах справи, а саме останній стверджує про те, що направлення оформлено о 02:30 год, а протокол про адміністративне правопорушення о 02:49 год, та на його думку направлення оформлено в момент згоди ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад. Так як зазначалося вище, відеозаписами підтверджено відмову ОСОБА_1 пройти відповідний огляд, більше того нормативними документами не врегульовано хронологію складання протоколу, направлення, тощо, що в свою чергу не впливає на суть інкримінованого правопорушення. Також, слід зазначити, що Направлення на огляд водія у закладі охорони здоров`я є лише підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я та надається лікарю вказаного закладу, така ж позиція викладена у постановах Одеського апеляційного суду від 19.08.2024 в справі 512/961/23 та Полтавського апеляційного суду від 12.06.2024 в справі Справа № 552/3463/23.

Окрім цього, що стосується процедури проходження огляду на стан сп`яніння, на порушення якої посилається сторона захисту, то суд зауважує, що досліджений відеозапис, який є безперервним, в повній мірі відображає як причини зупинки поліцейськими транспортного засобу марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_2 , так і вимоги поліцейських до водія ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а також категоричну відмову останнього від такого огляду.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляд справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, ОСОБА_1 реалізувавши своє право на керування транспортним засобом, повинен беззастережно виконати законну вимогу працівника поліції і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, чого не зробив, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд доходить висновку, що вони є достатніми та такими, що поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, сукупність досліджених доказів є переконливими, і в повній мірі свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою притягується ОСОБА_1 до відповідальності.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде достатнім для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 8, 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо