ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 678/552/25

Провадження № 33/820/379/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

захисника Сафронюка П.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сафронюка П.В. на постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_2 », визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та

В С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 29.03.2025 року о 09 год. 52 хв. на автодорозі М-30 «Стрий-Ізварино» 321 км, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому Законом порядку на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу алкотестеру «Драгер Алкотест 6810» тест №3053 від 29.03.2025 року, результат тесту 0,38% проміле алкоголю в крові. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився.

Постановою суддіЛетичівського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнанийвинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисникСафронюк П.В. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На обґрунтування зазначив, що після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки поліцейським не було з`ясовано чи згоден водій з результатами проведення такого огляду. Крім того вважає, що доданий до матеріалів справи акт огляду на стан сп`яніння не є належним доказом у справі, оскільки не містить підпису водія, що не враховано судом.

Крім того, посилаючись на положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, апелянт зазначає, що всупереч вказаним нормам закону, працівники поліції не направили ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння до медичного закладу, докази того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я, також відсутні.

Звертає увагу, що з переглянутого відеозапису не вбачається у ОСОБА_1 зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, виявлених працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу та які б давали підстави для відповідного огляду.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник Сафронюк П.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наведених у апеляційній скарзі підстав, наголошуючи, що працівники поліції порушили передбачений законодавством порядок огляду водіїв на стан сп`яніння. Крім того, звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд, що також є порушенням порядку огляду.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, поважних причин неприбуття не повідомив, за таких обставин його неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.

Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У поданій апеляційній скарзі захисник Сафронюк П.В. оскаржує процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а разом із тим і доведеність його перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 29.03.2025 року.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 ,відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що 29.03.2025 року о 09 год. 52 хв. на автодорозі М-30 «Стрий-Ізварино» 321 км, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому Законом порядку на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу алкотестеру «Драгер Алкотест 6810» тест №3053 від 29.03.2025 року, результат тесту 0,38%. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення пункту 2.9.(а) Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В межах провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Факт керування транспортним засобом 29.03.2025 року ОСОБА_1 у поданій скарзі не оспорюється та є зафіксованим наданими до суду відеозаписами.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При визнанні ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції взяв до уваги наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 284808 від 29.03.2025, в якому зафіксовано вчинене ним порушення пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (а/с 3), результат алкотесту Drager 6810 від 29.03.2025 року №3053, згідно із якими ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 0,38‰ (а/с 4),акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд водія був проведений на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, результат огляду на стан сп`яніння склав 0,38‰ (а/с 5) та відеозапис (а/с 6),згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений поліцейськими, після чого у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на місці зупинки водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, з результатом 0,38‰, водій результат огляду не заперечував, відмовився від проходження огляду в медичному закладі.

Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення.

Відеозапис здійснено працівниками поліції на підставі п. 1ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення. Вказаний відеозапис має високу інформативність, безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення, надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і береться судом до уваги, оскільки, виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Не заслуговують на увагу посилання захисника на порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння через ненадання йому можливості пройти повторний огляд в медичному закладі.

Відповідно до норм статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з долученими до матеріалів справи відеозаписами, ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після оголошення результату огляду поліцейський йому повідомив, що він перебуває у стані алкогольному сп`яніння та спитав чи погоджується він з результатом огляду або він відвізе його для лікарні для огляду (10год 07-08 хв. запису), ОСОБА_1 відповів, що потрібно рішать, розмовляв по телефону, після чого відмовився їхати до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння, тобтопогодився з результатом огляду, підписав складений протокол про адміністративне правопорушення без зауважень, за таких обставин у поліцейського були відсутні підстави для написання направлення до мед закладу для огляду та для доставки водія до медичного закладу для огляду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого закону, водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу або не погоджується з отриманим результатом та проходить огляд в закладах охорони здоров`я.

Доводи захисника про відсутність у матеріалах справи направлення на огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для скасування постанови судді, оскільки згідно вимог статті 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду №1103 від 17.12.2008, долучення до протоколу про адміністративне правопорушення направлення не передбачено, поліцейський зобов`язаний складати направлення на медичний огляд, яке повинно передаватися лікарю закладу охорони здоров`я поліцейським перед проведенням огляду водія на стан сп`яніння, при цьому огляд у закладі охорони здоров`я проводиться у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, тоді як ОСОБА_1 пройшов огляд стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та не заперечував його результат, відмовившись від огляду у медзакладі.

На підставі цього ж відеозапису, доходжу висновку, що огляд водія було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція №1452/735), а окреслені обставини у своїй сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та безумовно вказують на наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині відсутності у водія ознак сп`яніння виявлених працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу зазнаю наступне.

Якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були підтверджені свідками або зафіксовані на відео, а також окремої процедури огляду на наявність таких ознак сп`яніння, при цьому норми КУпАП та Інструкції № 1452/735 не передбачають обов`язку поліцейського озвучити водію наявні у нього ознаки сп`яніння.

На підставі наведеного та за результатами дослідження відеозапису з бодікамер поліцейських доходжу висновку, що доводи апелянта про безпідставність вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу. Встановити наявність ознак алкогольного сп`яніння з відеозапису об`єктивно неможливо. Однак такі ознаки були встановлені працівником поліції та зафіксовані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, крім того, перебування водія у стані сп`яніння підтверджено результатом огляду.

Згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто сам факт пропозиції поліцейського до водія пройти огляд на стан сп`яніння зобов`язує останнього на вимогу працівника поліції пройти такий огляд, в інакшому випадку особа буде притягнута до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, згідно з дослідженими матеріалами справи та з врахуванням того, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та погодився з його результатом, доходжу висновку, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було проведено поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, матеріали відеозапису та роздруківка показників спеціального технічного засобу - приладу драгер, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції №1452/735.

Отже, виходячи з досліджених у своїй сукупності доказів, зібраних у цій справі, які є узгодженими між собою та відповідають критеріям належності й допустимості доказів, а також керуючись принципом «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих,чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011року), вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є доведеною.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів є неналежним доказом, оскільки не містить підпису ОСОБА_1 ,не спростовують вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як результати огляду на стан сп`яніння було оголошено водію, будь - яких зауважень він не висловив, внаслідок чого огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я не проводився.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП при проведенні огляду на стан сп`яніння, тому всі зібрані докази по справі є недопустимими,не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи та наявними доказами.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скаргизахисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сафронюка П.В. на постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сафронюка П.В. залишити без задоволення.

Постанову суддіЛетичівського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя