Номер провадження: 33/813/842/25
Номер справи місцевого суду: 947/3296/25
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу адвоката Серек-Басана Юрія Валерійовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 170 (сто сімдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

З постанови суду вбачається, що 06.01.2025 року о 07:30 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , психологічного та фізичного характеру в присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Серек-Басан Ю.В. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2025 року, вмотивовано тим, що вказана справа була розглянута без участі ОСОБА_1 та без його повідомлення про дату та час розгляду, копія постанови останньому протягом встановленого ст. 285 КУпАП строку не надсилалась. Крім того, звертається увага на те, що ОСОБА_1 було подано клопотання про відкладення розгляду та надання можливості ознайомлення з матеріалами справи. Все вищезазначене у сукупності призвело до позбавлення ОСОБА_1 можливості давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання на підтвердження своєї невинуватості, та до позбавлення останнього права користуватись юридичною допомогою адвоката, що в свою чергу є порушенням права особи на захист. Оскільки, копія постанови отримана представником ОСОБА_1 19.02.2025 року під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, про що свідчить відповідна розписка, захисник просить обчислювати строк на апеляційне оскарження, а саме з 19.02.2025 року.

В апеляційній скарзі, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Серек-Басан Ю.В. посилаючись на необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови, просить її скасувати, провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В скарзі наголошується, що ОСОБА_1 не вчиняв домашнього насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , між ними виникла звичайна сварка, чоловік та дружина один на одного підвищували голос, тобто відбувся звичайний конфлікт. Акцентується увага на тому, що не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні Закону. Що стосується присутності під час суперечки батьків, їх малолітніх дітей, то в скарзі зазначається, що під час сварки діти були у сусідній кімнаті і взагалі ОСОБА_1 дуже шкодує про те, що їх діти почули сварку між батьками, він зробив для себе висновки, щоб така ситуація більше не повторювалась. Звертається увага на те, що між ОСОБА_1 та дітьми дуже добрі відносини, діти ніколи не відчували та не відчувають будь-якої загрози зі сторони батька, а останній в свою чергу робить усе для безпечного та гармонійного розвитку дітей.

Враховуючи наведене, сторона захисту вважає, що працівники поліції невірно кваліфікували дії ОСОБА_1 , і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Рух справи:

17.03.2025 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшли матеріали адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025 року, для розгляду матеріалів адміністративної справи, визначено суддю Дришлюка А.І.

Відповідно довідки № 05-26/116/2025 від 20.03.2025 року суддя Дришлюк А.І. перебував у відпустці з 20 по 31 березня 2025 року.

У зв`язку з відрахування судді ОСОБА_5 зі штату Одеського апеляційного суду та з урахуванням п. 3.9 засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.03.2025 року, здійснено перерозподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 року, для розгляду матеріалів адміністративної справи, визначено суддю Карташова О.Ю.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Серек-Басан Ю.В., потерпіла ОСОБА_2 до апеляційного суду не з`явилися, про дату та час розгляду були повідомлені.

Від потерпілої ОСОБА_2 на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що ОСОБА_1 не вчиняв домашнього насильства ні стосовно неї ні стосовно їх дітей. Потерпіла наголошує, що між ними виникла звичайна емоційна сварка, чоловік і дружина один на одного підвищували голос, тобто відбувся звичайний конфлікт. Крім того, потерпіла вважає, що працівники поліції невірно трактували її пояснення та зазначили у протоколі, заяві та поясненнях інформацію яка не відповідає дійсності.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Серек-Басана Ю.В. на адресу суду 19.05.2025 року надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що під час ознайомлення з матеріалами справи в Одеському апеляційному суді було встановлено, що поштовий конверт, в якому надійшла апеляційна карга до Київського районного суду м. Одеси не було додано до матеріалів справи як і не було додано заяви про відкладення розгляду справи, яка подавалась 03.02.2025 року. Акцентується увага на тому, що апеляційну скаргу було подано через Київський районний суд м. Одеси засобами поштового зв`язку 28.02.2025 року, і вказана обставина підтверджується фіскальним чекам АТ Укрпошта від 28.02.2025 року та роздрукованою інформацією з сайту АТ Укрпошта про дату прийняття та вручення поштового відправлення, які долучаються до додаткових пояснень.

Також, адвокатом Серек-Басаном Ю.В. подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його зайнятістю у розгляді кримінального провадження, де обвинувачені перебувають під вартою.

Виходячи з того, що кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

Зважаючи на викладене, та враховуючи, що відповідно до частини 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченою ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а неявка сторін є такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Вирішуючи питання про поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження апеляційний суд дійшов наступного.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути відновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 в судовому засіданні 03.02.2025 року участі не приймав, матеріали справи не містять доказів належного його повідомлення.

Довідка про доставку SMS повідомлення, а саме Судової повістки ОСОБА_1 не може буди фактом належного повідомлення, оскільки згідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздруковування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України. У матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення».

Доказів, що оскаржувану постанову, було надіслано ОСОБА_1 матеріали справи також не містять.

Матеріалами справи підтверджуються доводи захисника Додинського М.Л., щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. За таких обставин, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2025 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Щодо постанови Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2025 року, яку захисник просив скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, то тут апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статте. 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП, суддя районного суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №616620; заяву та пояснення постраждалої від домашнього насильства особи.

Інших доказів, чи то відео, чи то звукозапису в матеріалах немає. Сам ОСОБА_1 пояснень в складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення не надав, до суду першої інстанції не викликався, а до апеляційної інстанції не з`явився.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 616620, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 06.01.2025 року о 07год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру чим міг завдати шкоду психічному здоров`ю потерпілої в присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за що передбачено адміністративну відповідальність ч.1 ст. 173-2 КУпАП. У протоколі зазначено, що проводилась відеофіксація б/к № 11, але матеріали справи зазначеного відеозпису не містять. Протокол ОСОБА_1 не вручався, оскільки останній від підпису відмовився.

Крім цього, на переконання апеляційного суду є нічим не підтверджене твердження як автора протоколу про адміністративного правопорушення, так і в постанові суду першої інстанції про те, що побутовий конфлікт між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 відбувався в присутності малолітніх дітей, оскільки до матеріалів справи не долучено жодних допустимих та належних доказів того, що діти були очевидцем конфлікту між батьками, зокрема долучені можливі їх пояснення, відібрані у визначений законом спосіб (із залученням психологів та педагогів) працівниками поліції для підтвердження чи спростування можливих обставин події.

Також апеляційний суд, бере до уваги пояснення потерпілої ОСОБА_2 наданих до суду, що між нею та її чоловіком виникла звичайна сварка, будь-яких дій насильницького характеру щодо неї чи дітей не вчинялись, працівники поліції не вірно трактували її пояснення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою невинуватість.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) ЄСПЛ зазначив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини»), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, апеляційний суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та накладення стягнення на ОСОБА_1 , районний суд допустив неповноту, однобічність у дослідженні доказів по справі, та не надав їм належної правової оцінки.

Відтак, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому постанова судді підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу адвоката Серек-Басана Юрія Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2025 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов