ПОСТАНОВА

іменем України

20 травня 2025 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , та законної представниці неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, має на утриманні троє малолітніх дітей, працюючого різноробочим у ТзОВ «ЕКО-ФЕРМА «ПЛАЙ», користується пільгами, встановленими законодавством України багатодітних сімей, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 29.03.2025 року близько 13:00 год., за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , не створив належних умов для життя та виховання своєму малолітньому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у зазначені час на подвір`ї біля вказаного житлового будинку знаходився сам без належних нагляду й догляду, де взяв лежачі у вільному доступі сокиру та електричну пилу, й мав намір пробувати рубати/різати дрова, чим ОСОБА_1 допустила ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання зазначеної дитини.

ОСОБА_1 , будучи двічі належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, з`явився в останнє з призначених судових засідань, свою провину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні за ч. 1 ст. 184 КУпАП визнав. Після роз`яснення йому змісту ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП надав пояснення, згідно з котрими він дійсно 29.03.2025 року в обід за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 , не створив належних умов для життя та виховання малолітньому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як під час перерви, дозволив йому взяти сокиру та ще електропилу, щоб той розумів, як з ними обходитись, й про те, що дитина може завдати собі шкоди, не подумав. Зазначив, що усвідомив значення своїх дій, обіцяє виправитися задля уникнення схожих ситуацій у майбутньому, а, опісля перевірки, більше такого дитині не дозволяє.

Законна представниця малолітньогопотерпілого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - його матір ОСОБА_2 , - будучи двічі належно та завчасно повідомленою про місце, дату та час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, з`явилася в останнє з призначених судових засідань, із своїми правами, визначеними у ст. 269 КУпАП, була обізнаною, після чого надала пояснення, згідно з якими підтвердила усе наведене у протоколі про адміністративне правопорушення відносно її чоловіка ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, вказала, що це вона ініціювала відповідну перевірку, так як дізнавшись про вчинене, хвилювалася за дитину, а тому мала на меті те, щоб більше згаданого не повторювалося. При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення поклалася на думку судді.

Суддя, за слухавши присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 150 СК України закріплюються такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частин 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення, особа, який притягається до адміністративної відповідальності, будучи батьком малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наведених вище вимог законодавства не дотрималася, так як її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у розумінні згаданих приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення на бланку серії ВАД № 453881, котрий складений 03.04.2025 року інспекторкою СЮП ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшою лейтенанткою поліції Циб Н.Г. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення вимог чинного СК України та Закону України «Про охорону дитинства»;

- відеозаписом, котрий міститься на оптичному диску, долученому інспекторкою СЮП ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшою лейтенанткою поліції Циб Н.Г. до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, та котрий кореспондується з фактичними обставинами цієї справи про адміністративне правопорушення й вказує на факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- поясненнями ОСОБА_2 , наданими нею 20.05.2025 року безпосередньо під час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, в котрих остання, з-поміж іншого, підтвердила викладені у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення відносно її чоловіка ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП обставини, вказала, що це вона ініціювала відповідну перевірку, так як дізнавшись про вчинене, хвилювалася за дитину, а тому мала на меті те, щоб більше згаданого з боку її чоловіка ОСОБА_1 не повторювалося;

- поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним 20.05.2025 року безпосередньо під час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, в котрих останній, визнав, що дійсно 29.03.2025 року в обід за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 , не створив належних умов для життя та виховання малолітньому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як під час перерви, дозволив йому взяти сокиру та ще електропилу, щоб той розумів, як з ними обходитись, й про те, що дитина може завдати собі шкоди, не подумав;

- копією свідоцтва про народження малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Климецькою сільською радою Сколівського району Львівської області 12.03.2018 року на бланку серії НОМЕР_2 , з котрого вбачається, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, є його батьком;

- матеріалами перевірки по зверненню ОСОБА_2 , котрою підтверджуються обставини щодо неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 29.03.2025 року близько 13:00 год., за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , перебував сам без належних нагляду й догляду, де в цей час взяв лежачі у вільному доступі сокиру та електричну пилу, й мав намір пробувати рубати/різати дрова й тим самим, міг завдати собі непоправної шкоди, чим ОСОБА_1 допустив ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання зазначеного сина.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що в діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, який являється батьком малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - не забезпечив останньому належних умов для життя та виховання, що, власне, ним не заперечується, підтверджується наявними у цій справі про адміністративне правопорушення матеріалами, чим порушив вимоги чинного СК України та Закону України «Про охорону дитинства».

Проте, вирішуючи питання про накладення стягнення за вчинення правопорушення, суддя дотримуючись вимог статей 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, який вчинив адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, санкція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає накладення попередження або штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше протягом року до адміністративної відповідальності, у тому числі й за вчинення правопорушення даного типу, не притягався, ступінь його вини, сімейний стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суддя висновує, що на нього слід накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.. На переконання судді, застосування такого заходу, як штраф у вказаному розмірі, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, який притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 605 грн. 60 коп..

Керуючись статтями 9, 33-35, 40-1, 184, 221, 245, 251-252, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Копію цієї постанови слід протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якого її винесено, про що зробити відповідну відмітку у справі.

З платіжними реквізитами для оплати штрафу в гривнях та справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінками: https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/recvizutu_raxunku_derz_budzet/ та https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Визначений спеціальним законом строк пред`явлення даної постанови до виконання щодо справляння судового збору, тривалістю в три місяці, вважається перерваним та встановлюється з дня припинення або скасування введеного в Україні воєнного стану.

Суддя Володимир МИКИТИН