П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2025 Справа №607/5312/25 Провадження №3/607/2491/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

проживаючого за адресом:

АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 162187 від 24 лютого 2025 року, ОСОБА_1 24 лютого 2025 року о 11 год. 50 хв. в м. Тернопіль, по вул. Князя Острозького, 70 керував транспортним засобом Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення ступеня алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонений. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Поряд з іншим вказав, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що спочатку відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак після консультації з адвокатом, через короткий проміжок часу, вказав працівниками поліції, що згідний пройти огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Більше того, просив працівників поліції надати йому можливість пройти такий огляд, однак останні принципово відмовились надати йому можливість пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Просить врахувати, що працівники поліції не роз`яснили йому права та не роз`яснили наслідки відмовити від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Додав, що спочатку він не бажав проходити такий огляд, оскільки вважав, що названі працівником поліції ознаки сп`яніння, які начебто буди виявлені у нього, були надуманими, оскільки він не перебував у стані сп`яніння, так як не вживав спиртних напоїв. В короткий проміжок часу в телефонному режимі отримав правову консультацію адвоката, після якої зрозумів про необхідність проходження такого огляду та неодноразово просив працівників поліції надати йому можливість пройти огляд на місці зупинки, просив надати йому направлення на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак працівники поліції не дали йому такої можливості. Вважає такі дії працівників поліції неправомірними.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Майка М.Б. в судовому засіданні вказав, що поряд з іншими підставами, які викладені ним у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі та які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, просить врахувати пояснення ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, які відповідають фактичним обставинам справи та доводяться долученими до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції. Просить провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 пояснила, що була пасажиром в автомобілі ОСОБА_1 . Вказала, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, просив працівників поліції надати йому можливість пройти такий огляд, на що працівники поліції не погоджувались.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевказаний принцип знайшов відображення і в рішеннях Європейського Суду з прав людини («Капо проти Бельгії», 42914/98, 13.01.2005року, «Радіо Франс проти Франції», 53984/00, 30.03.2004 року…) за якими прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вище наведені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальності сторін та свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому вважає, що матеріалами адміністративної справи не доводиться факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Так, із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції вбачається наступне:

- працівником поліції 24.02.2025 о 11 год. 54 хв. було названу ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені працівником поліції в останнього;

- об 11 год. 55 хв. ОСОБА_1 , на пропозицію працівника поліції, відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі вказавши на те, що спиртних напоїв не вживав, після чого працівник поліції роз`яснила ОСОБА_1 , що на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння;

- о 12 год. 00 хв., 12 год. 09 хв. ОСОБА_1 , після телефонної розмови із адвокатом, надає згоду працівникам поліції на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, просить надати йому можливість пройти такий огляд, на що працівники поліції відмовили.

- о 12 год. 20 хв. працівники поліції розпочали оформлення матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, проаналізувавши зміст відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції суд вважає, що первинну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не слід розцінювати такою, яка містить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки через 5 хвилин після такої відмови, до початку складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 , отримавши в телефонному режимі консультацію адвоката, повідомив працівників поліції, що погоджується пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та просив надати йому таку можливість, або ж надати направлення на проходження огляду у медичному закладі, однак працівниками поліції, на думку суду, було необґрунтовано відмовлено у наданні ОСОБА_1 можливості пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, оцінюючи поведінку ОСОБА_1 в сукупності, суд вважає, що таку не можна розцінювати як таку, що спрямована на відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

З цих підстав суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що провадження в даній справі необхідно закрити в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Л. Дзюбич