10.04.2025 Справа № 756/3264/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/3264/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2025 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ),

та

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 ,

кожного окремо за ст. 124 КУпАП,

за участю учасників судового провадження:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 ,

захисник Правдивець С.М.,

в с т а н о в и в:

11.03.2025 до провадження судді Оболонського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені уповноваженою особою на підставі протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №257223 стосовно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП та серії ЕПР1 №257228 стосовно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП.

Судом встановлено, що 26.02.2025 о 18:10 водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки TOYOTA CAMRY (д.н.з. НОМЕР_3 ) по просп. Степана Бандери, 6 у місті Києві, в залежності від дорожньої обстановки та її зміни не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем марки SKODA KODIAQ (д.н.з. НОМЕР_4 ). При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пункт 13.1. Правил дорожнього руху. Водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №257223: 26.02.2025 о 18:10 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки SKODA KODIAQ (д.н.з. НОМЕР_4 ) по просп. Степана Бандери, 6 у місті Києві, в залежності від дорожньої обстановки та її зміни відповідно не відреагував та при початку зміни напрямку руху не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем марки TOYOTA CAMRY (д.н.з. НОМЕР_3 ). При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив підпункт «б» пункту 2.3. Правил дорожнього руху. Порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП шляхом направлення SMS-повідомлення на номер телефону, повідомлений останнім під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, для дачі пояснень про обставини справи в судові засідання, призначені на 25.03.2025 та 10.04.2025 не з`явився та не скористався своїм правом подати до суду письмові пояснення чи заперечення.

Відповідно до сформованої за допомогою автоматизованої системи документообігу суду довідки згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 №28, SMS-повідомлення про призначення розгляду справи було скеровано за номером телефону, повідомленим ОСОБА_4 під час складання адміністративного протоколу щодо нього та доставлено 19.03.2025 о 19:27 та 01.04.2025 о 12:05 відповідно.

Надання особою, стосовно якої складено протокол під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього номеру мобільного телефону свідчить, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними. Вказані висновки узгоджуються із позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 28.06.2023 у справі №757/48467/21 (провадження №61-10924св22), від 23.01.2025 у справі №591/4693/15 (провадження №51-3209км24), ухвалі Верховного Суду від 17.11.2022 у справі №560/5541/20 (провадження №К/9901/30825/21).

У судовому засіданні водій ОСОБА_3 свою винуватість не визнав. Пояснив, що того дня він під час керування транспортним засобом жодних порушень Правил дорожнього руху не допустив, підтримав свої пояснення, надані поліцейському безпосередньо після ДТП, про те, що він рухався по просп. Степана Бандери в напрямку метро Почайна. Маючи намір з`їхати праворуч з просп. Степана Бандери до метро Почайної «при перелаштовуванні в смугу для повороту у бік метро Почайної мене підрізав та вдарив автомобіль TOYOTA CAMRY чорного кольору. Зі свого боку я ввімкнув поворотник, показуючи напрямок руху. Водій TOYOTA CAMRY, не показуючи поворотником напрямок руху, різко прискорився та почав перелаштовуватися у мою смугу та вдарив мій автомобіль у правий бік. До цього водій автомобіля TOYOTA CAMRY не демонстрував намір здійснити перелаштування». Зауважив, що автомобіль TOYOTA CAMRY рухався в смузі руху для з`їзду до метро Почайної, ОСОБА_3 не очікував, що автомобіль TOYOTA CAMRY буде здійснювати рух прямо по просп. Степана Бандери з цієї смуги руху, тобто перелаштовуватися, оскільки водій не подавав жодного сигналу покажчиком повороту, тому ОСОБА_3 був переконаний і впевнений, що водій автомобіля TOYOTA CAMRY буде здійснювати рух до метро Почайної, куди і він, натомість водій автомобіля TOYOTA CAMRY несподівано для нього став виконувати випередження його автомобіля (набирати швидкість руху), намагаючись «проскочити» перед його автомобілем з метою продовження руху прямо по просп. Степана Бандери. Зіткнення сталося в смузі руху транспортного засобу ОСОБА_3 , при цьому після зіткнення його автомобіль залишився в тій же смузі руху, в якій він рухався.

Просив суд урахувати доводи, викладені в письмових запереченнях, подані захисником, та, долучивши фотокартки з місця дорожньо-транспортної події, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього.

Захисник Правдивець С.М. клопотав про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, пославшись на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять беззаперечних доказів на підтвердження винуватості його довірителя, просив суд звернути увагу на місце розташування автомобіля ОСОБА_3 після дорожньо-транспортної пригоди, а також на механічні пошкодження, які були спричинені автомобілю останнього.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Положеннями ст. 251 цього Кодексу передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , кожен окремо, реалізували своє право володіти та керувати транспортним засобом, чим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-2798 цього Кодексу.

Отже, розгляд справи органом (посадовою особою) проводиться виключно щодо особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, і в межах обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, за результатами якого виноситься постанова, яка повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених при розгляді справи: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, як наголошується у ст. 283 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №257228 вбачається, що 26.02.2025 о 18:10 водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки TOYOTA CAMRY (д.н.з. НОМЕР_3 ) по просп. Степана Бандери, 6 у місті Києві, в залежності від дорожньої обстановки та її зміни не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем марки SKODA KODIAQ (д.н.з. НОМЕР_4 ). При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пункт 13.1. Правил дорожнього руху. Водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно пункту 13.1. РОЗДІЛУ 13 «ДИСТАНЦІЯ, ІНТЕРВАЛ, ЗУСТРІЧНИЙ РОЗ`ЇЗД»: - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Також з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №257223 вбачається, що: 26.02.2025 о 18:10 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки SKODA KODIAQ (д.н.з. НОМЕР_4 ) по просп. Степана Бандери, 6 у місті Києві, в залежності від дорожньої обстановки та її зміни відповідно не відреагував та при початку зміни напрямку руху не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем марки TOYOTA CAMRY (д.н.з. НОМЕР_3 ). При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив підпункт «б» пункту 2.3. Правил дорожнього руху. Порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2.3. РОЗДІЛУ 2 «ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ВОДІЇВ МЕХАНІЧНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ»: - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Дослідивши в судовому засіданні докази, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

-- дані, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №257228 та серії ЕПР1 №257223;

- дані, що містяться в схемі ДТП від 26.02.2025, складеної з дотриманням вимог пункту 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395);

- пояснення водія транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY (д.н.з. НОМЕР_3 ) ОСОБА_4 , які були надані одразу після події дорожньо-транспортної пригоди письмово;

- пояснення водія транспортного засобу марки SKODA KODIAQ (д.н.з. НОМЕР_4 ) ОСОБА_3 які були надані одразу після події дорожньо-транспортної пригоди письмово, а також аналогічні показання надані ним безпосередньо в судовому засіданні;

- долучені в судовому засіданні водієм ОСОБА_3 фотоматеріали з місця дорожньо-транспортної пригоди, на яких зафіксовано місце розташування автомобіля ОСОБА_3 після дорожньо-транспортної пригоди, а також механічні пошкодження, які були спричинені автомобілю останнього,

проаналізувавши їх з точки зору їх об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 порушив вимоги пункт 13.1. Правил дорожнього руху, з огляду на що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні, а тому вважає, що винуватість останнього у порушенні ним Правил дорожнього руху доведено повністю та кваліфікує його дії за ст. 124 КУпАП, як «порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів», з огляду на це вважає за необхідне накласти на ОСОБА_4 адміністративне стягнення відповідно до санкції вказаної норми.

Водночас, пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» містить роз`яснення, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Таким чином, завданням суду є встановлення причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ОСОБА_3 підпункту «б» пункту 2.3. Правил дорожнього руху, про які вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, та пошкодженням транспортних засобів.

Суд не може виходити за межі висунутого особі, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, обвинувачення.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У рішенні від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (рішення у справах «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути та тлумачитись на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Згідно положень пункту 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. ОСОБА_3 на підставі приписів пункту 1.4. Правил дорожнього руху мав право розраховувати, що інші учасники руху виконують ці правила.

З огляду на сукупність наданих доказів, суд вважає що патрульними поліцейськими не надано переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 порушив вимоги підпункту «б» пункту 2.3. Правил дорожнього руху, оскільки суд, проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склалися на ділянці дороги в момент, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, що зафіксовано схемою ДТП, пояснення учасників та фотокартки, долучені водієм ОСОБА_3 , приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_3 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з незалежних від водія ОСОБА_3 причин, у зв`язку з чим провадження по справі стосовно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 124, 247 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян