Єд. унік. № 243/1979/25
Провадження № 3/243/1279/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , сержант, старший водій, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2025 року о 07 год. 42 хв. в м. Святогірськ, на перехресті вул. Сибільова та вул. Соборна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD RANGER, н/з НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager», а також від проходження такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав право, на підставі додаткової угоди №2 від 19.02.2025 року до договору про надання правової допомоги № б/н від 19.01.2025 року, представляти свої інтереси адвокату Клострейх О.В.

Адвокат Клострейх О.В. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом FORD RANGER, н/з НОМЕР_3 . Відео доказ не повно відображає зафіксовану подію, оскільки не є безперервним; відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем матеріали справи не містять. Крім того, працівники поліції не мали законних підстав для зупинення автомобіля ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши пояснення адвоката Клострейх О.В., дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 984468 від 26.02.2025 року; рапортом працівника поліції; відеозаписом, яким зафіксовано обставини виявленого правопорушення.

Оцінюючи вказаний відеозапис, суд, враховуючи відображену на відеозапису поведінку ОСОБА_1 , а також приймаючи до уваги сукупність всіх інших досліджених доказів по справі, керуючись внутрішнім переконанням, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння та факт його відмови від проходження, у встановленому законом порядку, огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Набуваючи вказаного висновку, суд звертає увагу, що на відеозапису чітко зображено рух автомобіля FORD RANGER, н/з НОМЕР_3 та момент його зупинки працівниками поліції. При цьому, в автомобілі відсутні інші особи, окрім водія. В подальшому, ОСОБА_1 перебуває біля автомобіля з відкритими дверима водія; на протязі всієї розмови та в процесі складання протоколу позиціонує себе саме як водій, та на ствердження поліцейського про керування ним ( ОСОБА_1 ) транспортним засобом, жодних заперечень не висловлює (фрагмент відео 8:01- ствердження про керування), ( фрагмент 08:03 - повідомлення про відсторонення та необхідність знайти іншого водія) та ін. Не містить таких заперечень й протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доводи адвоката про відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Щодо доводів адвоката про визнання відеозапису неналежним доказом через його фрагментарність та неповноту, суд зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис, не є фрагментарним, а в повній мірі відображає послідовну хронологію подій, які мали місце 26.02.2025 року о 07 год. 42 хв. в м. Святогірськ, на перехресті вул. Сибільова та вул. Соборна, від моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до складання протоколу про адміністративні правопорушення відносно останнього.

Заперечення адвоката, щодо відсутності доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування, суд також не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Так, диспозицією ч.1 ст. 266 КУпАП встановлено, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами.

Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільненні транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.

Відсутність на відеозапису факту передання керування автомобілем іншій особі, що є лише процедурним аспектом, а не обов`язковою складовою ознакою диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, на думку суду ніяким чином не впливає на склад вказаного адміністративного правопорушення, не спростовує факт порушення ОСОБА_1 п 2.5 ПДР України та не є підставою для закриття провадження у справі.

Крім того, аналіз змісту відеозапису у повній мірі спростовує доводи захисту в цій частині.

Згідно п. 7, ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:

- перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Таким чином, суд вважає, що зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , була законною. На користь такого висновку також свідчить той факт, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 мав іноземний номерний знак, використання якого обумовлено виключними підставами.

Доводи адвоката про відсутність письмового направлення водія на огляд до медичного закладу, як такі, що безумовно свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі, судом не приймаються, оскільки, на думку суду, відсутність письмового направлення не може бути підставою для визнання всієї процедури проходження огляду на стан сп`яніння такою, що проведена з порушеннями чинного законодавства. Наявні матеріали справи у повному обсязі підтверджують факт пропонування працівником патрульної поліції ОСОБА_1 пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, що за своїм змістом та правовою визначеністю є вимогою та направленням водія на огляд. Також суд звертає увагу, що саме по собі письмове направлення на медичний огляд є, в першу чергу, підставою для лікаря нарколога провести огляд доставленої поліцейським особи, а не документом, який вручається водієві чи долучається до матеріалів адміністративної справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то процесуальна доцільність складення письмового направлення була відсутня, оскільки чинне законодавство не надає поліцейським право примусово доставляти особу в заклад охорони здоров`я для проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

У зв`язку із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, відсутності жодних протиріч чи неповноти, суд вважає, що клопотання адвоката про допит в судовому засіданні поліцейських не є обґрунтованим та доцільним. Навпаки, задоволення клопотання призведе до створення по справі штучної тяганини. З урахуванням викладеного, судом в судовому засіданні було ухвалено про відмову у задоволенні цього клопотання.

У зв`язку із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, які спростовують доводи та заперечення адвоката Клострейх О.В., суд вважає, що закриття провадження у справі, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не підлягає задоволенню.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, в судовому засіданні не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, суд доходить висновку, що відносно ОСОБА_1 необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Клопотання адвоката Клострейх О.В. щодо не застосування у відношенні ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами, не підлягає задоволенню, оскільки санкція ч.1 ст. 130 КУпАП не передбачає подобної альтернативи.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», правопорушник звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1,130,280, 283-284, 287, 301, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков