Справа № 577/2850/25
Провадження № 3/577/904/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2025 р. м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Кравченко В.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 гр. України, паспорт НОМЕР_1 від 19.08.2002 року виданий Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області, , РНОКПП НОМЕР_2 ,-

за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 328106 та ЕПР1 №328084 від 12.05.2025 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП за наступних обставин.

10.05.2025 року о 21 год. 00 хв. в м. Конотоп, Сумської області по трасі R61 36 км 600км, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки RENAULT RDS-02РП, номерний знак НОМЕР_3 , в порушення вимог пунктів 2.10а ПДР України, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною внаслідок чого здійснив з`їзд в кювет, в результаті чого автомобіль отримав незначні механічні пошкодження, після чого залишив місце пригоди, до якої причетний.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що у вказаний день та час в м. Конотоп, Сумської області по трасі R61 36 км 600км керував службовим автомобілем марки RENAULT RDS НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_3 . В цей час на проїжджу частину раптово вибігла собака. Щоб уникнути зіткнення з твариною різко звернув у ліво та з`їхав у кювет внаслідок чого авто зазнало пошкоджень. Про ДТП доповів керівництву після чого доставив транспортний засіб для ремонту.

Суд, дослідивши представлені докази, дійшов такого висновку.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ст. 124 КУпАП настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження зокрема транспортних засобів, а ст. 122-4 КУпАП за залишення водіями транспортних засобів, на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Таким чином для притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП необхідно встановити допущення ним ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу, причинний зв`язок між порушеннями та наслідком, а також навмисне залишення водієм транспортного засобу, місця пригоди до якої він причетний.

Відсутність хоча б однієї із цих ознак виключає притягнення до адмінвідповідальності за інкримінованими статтями.

У протоколах про адмінправопорушення зазначається, що ОСОБА_1 порушив такі норми:

- п. 2.3б ПДР України, за приписами якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 2.10а ПДР України згідно якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

До протоколів додані лише пояснення ОСОБА_1 , у яких той стверджує, що пригода сталася внаслідок раптової появи собаки на дорозі уникаючи зіткнення з якою і сталося пошкодження автомобіля, а також схема ДТП, акт огляду на стан сп`яніння з результатом негативний та ксерокопія водійського посвідчення.

У частині 1 ст. 2 КУпАП закріплено, що законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП).

За положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ці обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності тощо, а згідно ч. 2 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

У згаданій позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно п.1.10 Розділу 1 ПДР України дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Жодного переконливого доказу того, що ДТП сталося внаслідок порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, у зв`язку з чим авто зазнало пошкоджень, що є обов`язковою ознакою для притягнення водія до відповідальності за ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять, оскільки автором протоколу не враховані обставини за яких відбулася пригода. Доказів того, що на шляху перебував попереджувальний знак, або водій іншим чином повинен був передбачити, що собака буде перебігати в цьому місці дорогу, суду не представлено. Відтак, слід виходити зі зворотного, що водій не міг передбачити такої ситуації, а тому діяв відповідно до обстановки, яка склалася уникаючи зіткнення з твариною.

Крім того, п.1.10 Розділу 1 ПДР України визначено, що залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 особисто доповів керівництву про автопригоду, тому не доведено залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди з метою приховування факту такої пригоди, або обставини її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Суд також зауважує, що жодного належного доказу на підтвердження правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП не представлено.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили для суду. Складання протоколу відносно особи не є беззаперечним доказом і не звільняє його автора та суд від всебічної, повної, неупередженої перевірки, а також оцінки всієї доказової бази у сукупності. Водночас регламентований ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості звільняє особу від обов`язку доводити свою невинуватість, усі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Отже, долучені до протоколу матеріали не містить належної доказової бази з приводу вчинення ОСОБА_1 інкримінованих правопорушень та не спростовують пояснень останнього.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушень, передбачених ст.ст 124, 122-4 КУпАП.

Керуючись: ст. ст. 124, 122-4, ч. 1 п. 1 ст. 247, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: В. О. Кравченко