Справа № 743/552/25
Провадження №3/743/289/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року селище Ріпки

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Макаревич Я.М., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, вчинені:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцем,

кваліфіковані за частиною 2 статті 130 та частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.05.2025 о 17 годині 50 хвилин по вулиці Варшавській, біля будинку 2, в селищі Ріпки Чернігівського району Чернігівської області, повторно протягом року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини, порушенням координації рухів та почервонінням очей, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру 0031, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги пункт 2.5. Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, далі - ПДР).

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Засобами телефонного зв`язку заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та повідомив, що свою вину у вчиненні правопорушення, суть якого викладена у протоколі, складеного щодо нього, він визнає.

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 суддя враховує, що останній обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення, який буде розглядатися Ріпкинським районним судом Чернігівської області, однак до суду не прибув.

Зважаючи на викладене суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності

ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею досліджено всі обставини справи у їх сукупності, які підтверджуються зібраними доказами, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319199 від 03.05.2025, розписці

ОСОБА_1 від 03.05.2025, копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4645900 від 03.05.2025, копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319242 від 03.05.2025, поясненні ОСОБА_1 від 03.05.2025, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Ріпкинська ЦЛ» від 03.05.2025, довідці інспектора СРПП ВП № 2 (с-ще Ріпки) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Зіненка № 1906/124/48.2/2025 від 04.05.2025, довідці інспектора СРПП ВП № 2 (с-ще Ріпки) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Зіненка № 1905/124/48.2/2025 від 04.05.2025, відеозаписами з бодікамери поліцейського та відеореєстратора поліцейського автомобіля.

Диспозицією частини 2 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, полягає в повторному протягом року керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, доказування підлягають дві обов`язкові складові: факт повторного протягом року керування транспортним засобом та перебування при цьому у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявними доказами у справі, зокрема відео з бодікамери поліцейського та реєстратора поліцейського авто, підтверджуються як факт керування транспортним засобом

ОСОБА_1 так і факт відмови останнім від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

ПостановоюРіпкинського районного суду Чернігівської області від 20.11.2024 у справі №743/1461/24, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, дана постанова набрала законної сили 02.12.2024.

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.11.2024 у справі №743/1548/24, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130, частиною 5 статті 126 і статтею 124 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, дана постанова набрала законної сили 09.12.2024.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, а його вина повністю підтверджується зібраними доказами.

Крім того, ОСОБА_1 03.05.2025 о 17 годині 55 хвилин по вулиці Варшавській, біля будинку 2, в селищі Ріпки Чернігівського району Чернігівської області, керував транспортним засобом ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами на п`ять років Ріпкинським районним судом Чернігівської області від 28.11.2024, правопорушення вчинене повторно протягом року протокол серії ЕПР1 № 170710 від 10.11.2024 за частиною 5 статті 126 КУпАП, чим порушив вимоги підпункту а) пункту 2.1 ПДР.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 5 статтею 126 КУпАП.

Суддею досліджено всі обставини справи у їх сукупності, які підтверджуються зібраними доказами, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319242 від 03.05.2025, копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4645900 від 03.05.2025, копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319199 від 03.05.2025, копії постанови Ріпкинського районого суду Чернігівської області від 28.11.2024, копії пояснення ОСОБА_1 від 03.05.2025, довідці інспектора СРПП ВП № 2 (с-ще Ріпки) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Зіненка

№ 1906/124/48.2/2025 від 04.05.2025, довідці інспектора СРПП ВП № 2 (с-ще Ріпки) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Зіненка № 1905/124/48.2/2025 від 04.05.2025.

Зібрані у справі докази є належними та допустимими, одержані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні під час розгляду справи судом не встановлено.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, а його вина повністю підтверджується зібраними доказами.

При вирішенні питання накладення адміністративного стягнення суддя враховує приписи частини 2 статті 36 КУпАП, відповідно до якої якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Більш серйозним правопорушенням, виходячи з тяжкості адміністративного стягнення, є частина 2 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

В матеріалах справи відсутні дані про заподіяну в результаті такого правопорушення майнову шкоду.

Суддя наголошує, що керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб, а тому таке правопорушення не може бути визнано малозначним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Згідно з частиною 4 статті 30 КУпАП позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обмеження щодо застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до осіб, які такого права не мають, положеннями КУпАП не передбачено.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 дійшла висновку, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання. Враховуючи зазначене, виходячи із аналізу положень статей 1, 50, 55, 65, 286, 286-1 КК, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Вирішуючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного засобу, суд виходить з того, що підпунктом 4 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Даних про належність ОСОБА_1 транспортних засобів на праві приватної власності до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не надано, а тому суд позбавлений можливості застосувати додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи особу правопорушника, обставини скоєного правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність, суддя вважає правильним накласти адміністративне стягнення, передбачене частиною 2 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами слід рахувати з урахуванням вимог частини 3 статті 30 КУпАП, беручи до уваги постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20.11.2024 у справі №743/1461/24, якою

ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, яка набрала законної сили 02.12.2024, постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.11.2024 у справі №743/1548/24, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130, частиною 5 статті 126 і статтею 124 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, яка набрала законної сили 09.12.2024.

Отже відбута частина адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на день винесення постанови становить 5 місяців 18 днів, а

невідбута 9 років 5 місяців 12 днів.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись статтями 30, 401, 126, 130, 221, 245-249, 251, 252, 276-279, 280, 283-285 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статтею 130 та частиною 5 статті 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі частини 3 статті 30 КУпАП адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами накласти на ОСОБА_1 шляхом приєднання невідбутого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного на нього постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20.11.2024, постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.11.2024, призначивши остаточне адміністративне стягнення у виді 12 років 5 місяців 12 днів позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень статті 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого на оскарження.

Суддя Я.М. МАКАРЕВИЧ