ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №33/818/623/25 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю захисника Апазіді К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Апазіді К.Ю. на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 лютого 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Відповідно до постанови11 листопада 2024 року 04 годині 26 хвилин ОСОБА_1 в м.Харкові по проспекту Науки, 65, керувала транспортним засобом «Toyota Auris», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів, 18А, відмовилась, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Апазіді К.Ю. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу «Toyota Auris», номерний знак НОМЕР_1 ; не вручили ОСОБА_1 направлення на медичний огляд. Вказав, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не є безперечним доказом по справі. Наголосив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а не з ознаками алкогольного сп`яніння як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.Посилається на те, що надані відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки викликають сумніви щодо послідовності подій та їх точності. Вважає, що ОСОБА_1 не мала ознак алкогольного сп`яніння.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Апазіді К.Ю. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, а тому апеляційний розгляд відбувся за її відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п.4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Доводи захисника Апазіді К.Ю. про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, є обґрунтованими.

З наданих відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 надала згоду на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Декілька спроб надати згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зразків видихаємого з порожнини рота повітря, не принесли остаточного результату внаслідок ненадання технічним прибором ніяких показників.

В матеріалах справи відсутні дані щодо проведення повірки спеціального технічного приладу «Drager Аlcotest 6820», тобто дані про справність технічного стану цього технічного засобу.

Після цього, ОСОБА_1 запропонувала провести її огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції повідомили, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо неї вже складено.

ОСОБА_1 відмовилася підписувати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки була не згодна зі змістом цього документа щодо підстав його складання.

Вищевказані обставини свідчать про те, що працівники поліції в порушення положень ст.266 КУпАП не забезпечили ОСОБА_1 її право пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я, тобто з дотриманням вимог встановленої процедури огляду.

Внаслідок цього було порушено гарантоване ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП право ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Враховуючи вищевикладене, дані протоколу в сенсі ст.251 КУпАП не можуть бути визнанні доказами у цій справі.

Інші докази, які б поза розумним сумнівом доводили винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відсутні.

Цим обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав та дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Апазіді К.Ю. задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня