Справа № 947/2615/25
Провадження № 3-зв/947/1/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 року Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., за участю секретаря Маркової О.І., адвоката Заборського О.В. розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції заяву представника ОСОБА_1 адвоката Заборського Олександра Валентиновича про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Прохорову Павлу Анатолійовичу від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 947/2615/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Київського районного суду м. Одеси Прохорова П.А. перебуває справа про адміністративне правопорушення № 947/2615/23, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

14.05.2023 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Заборського О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Прохорова П.А. від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 947/2615/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Войтова Г.В.

Заява про відвід судді мотивована тим, що в процесі ознайомлення з матеріалами справи 20.02.2025 року адвокатом Турчак М.В., а саме під час спроби копіювання DVD - диска, долученого співробітниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, не вдалося скопіювати відеозаписи з боді - камер поліцейських патрульної поліції №471062. Зазначений диск також не відтворював відеозапис про спробі програвання на стандартних засобах відтворення. У зв`язку з цим, адвокатом Заборським О.В. було подано клопотання про повне дослідження матеріалів справи, зокрема безпосередній перегляд відеозапису в залу судового засідання з метою перевірки його наявності, технічної справності та змісту.

Під час ознайомлення з матеріалами справи 12 травня 2025 року в матеріалах справи з`явився, ще один диск, та лист від 25.03.2025 року від ДПП УПП в Одеській області судді Київського районного суду м. Одеси П.А. Прохорову про розгляд листа від 21.03.2025 року з вх.. УПП №3734, що до видачі відеозаписів з нагрудного відео реєстратора поліцейських за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 199009 від 17.12.2024 року у відношенні ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_1 не звертався до суду з клопотанням про витребування відеозаписів з УПП в Одеській області, також в матеріалах справи в електронному суді відсутній лист від 21.03.2024 року про звернення для надання відео.

Вважають, що під час розгляду справи суддею було вчинено дії, що свідчать про порушення принципу змагальності, а також викликають обґрунтовані сумніви в його об`єктивності та неупередженості.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Стороною обвинувачення (уповноваженим органом поліції) було долучено до матеріалів справи пошкоджений диск, що, очевидно, не міг бути використаний як належний доказ. Проте замість того, щоб оцінити цю обставину в межах наданих стороною доказів, суддя особисто ініціював витребування іншого диска. Більш того, суддя зробив це не через ухвалу суду, як того вимагає процесуальне законодавство, а шляхом листа до органу поліції, фактично замінюючи сторону обвинувачення в частині збирання та подання доказів.

Відповідно до вимог ст.. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення SMS-повідомлення про дату, час і місце судового засідання на його номера телефону, що вказаний у матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про відкладення судового розгляду, не надходило.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У Постанові ВП ВС від 12.01.2023 року у справі № 9901/278/21 було встановлено, що реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Представник ОСОБА_1 адвокат Заборський О.В. під час судового засідання не наполягав на присутності ОСОБА_1 в судовому засіданні і вважав можливим розглянути заяву за його відсутністю.

Дослідивши заяву про відвід, повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення питання про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді Прохорова П.А., виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 246 КУпАП регламентовано, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які передбачають можливість заявити відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/20, суд вказав, що відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, суди в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, зокрема наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону у найближчій галузі права, в даному випадку кримінальному процесуальному законі.

Відповідно до ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Мотиви захисника Заборського О.В.. для відводу судді Прохорова П.А. зводяться до його незгоди з організацією порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, при розгляді заяви про відвід судді Прохорова П.А. заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75, 80КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви захисника адвоката Заборського Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Прохорова Павла Анатолійовича від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 947/2615/25 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Войтов