ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/6175/24 Головуючий в 1 інст. Качан А.В.
Провадження №33/807/316/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Щасливого О.Р., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 9 грудня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працює ФОП, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 9 листопада 2024 року о 23 год. 17 хв. по вул. Центральній, 143 в с-щі Кушугум Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Форд Транзіт, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху України, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням процесуального права та при невірному застосуванні норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування свої доводів зазначив, що з відеозапису події наявного в матеріалах справи вбачається його згода на пропозицію поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Однак, на його запитання стосовно наслідків не проходження відповідного огляду, співробітник поліції роз`яснення не надав та продовжив пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння, навіть після отриманої згоди, чим фактично вчинив дії щодо його спонукання до відмови від проходження огляду.

Вважає, що в даному випадку по суті не було як чіткої та зрозумілої пропозиції пройти огляд, так і однозначної відмови від проходження огляду або активних дій щодо ухилення від такого огляду, а отже пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння не ґрунтується на нормі закону.

Крім того вважає, що в даному випадку поліцейським не виконанні вимоги Інструкції щодо доставлення його до закладу охорони здоров`я, за наявною відмовою від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Наголошує, що пропозиція поліцейським пройти огляд на визначення стану сп`яніння ґрунтувалася виключно на його упередженому ставленні, а не на підставі виявлених ознак, оскільки така пропозиція надійшла фактично без виявлення та наведення будь-яких ознак сп`яніння відповідно до Інструкції.

Отже вважає, що фактично у нього були відсутні будь-які ознаки сп`яніння, а пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння була суто формальною, за відсутності визначених законодавством підстав, єдиною метою якої було отримання відмови.

Разом із цим, вказана пропозиція запропонована поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу АЛКОТЕСТ ДРАГЕР 0681, на який були відсутні відповідні документи та сертифікат, а отже така процедура огляду не ґрунтується на вимогах закону, яка в силу положень ст. 266 КУпАП, є недійсною. Крім того, в акті огляду не зазначена назва та заводський номер спеціального технічного засобу.

Звертає увагу, що вказані в протоколі ознаки сп`яніння не відповідають дійсності, адже з наданих матеріалів відеозапису є очевидним, що наявність ознак сп`яніння поліцейським у нього не перевірялась.

Посилаючись на вимоги ст. 266 КУпАП, зазначив, що даними нормами не передбачено можливість фіксації відеозаписом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності свідків, оскільки визначений у вказаній статті порядок застосовується лише при проходженні огляду на стан сп`яніння, а не при відмові від проходження огляду. Зазначене стосується і фіксації факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки даний факт відповідно до закону фіксується в присутності двох свідків. Отже вважає, що внаслідок незалучення свідків під час складання протоколу, співробітниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП

Зауважує, що з урахування практики Верховного Суду, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказам винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Вважає, що уповноваженою посадовою особою підстави для складання протоколу не підтверджені належними та допустимими доказами щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 9 грудня 2024 року, провадження в справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засідання апеляційного суду адвокат Щасливий О.Р. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Наголосив, що співробітниками поліції не роз`яснювався ОСОБА_1 як обов`язок пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, так і наслідки відмови від запропонованого огляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Щасливого О.Р., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у протоколі серії ЕПР1 № 170060 від 10 листопада 2024 року підтверджується:

- актом огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Алкотест Драгер 0681 (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 10 листопада 2024 р., в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від огляду відмовився (а.с. 6);

- відеозаписом події (а.с. 9).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Твердження апелянта щодо порушення процедури його огляду, передбачену ст. 266 КУпАП та Інструкцією № 1452, зокрема щодо не роз`яснення поліцейським наслідків не проходження ним огляду на стан сп`яніння та факт подальшої йому пропозиції пройти огляд, навіть після отриманої згоди, спростовуються відеозаписом події.

Так, відеозаписом, який міститься в матеріалах справи зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР України. Перевірка документів водія, в ході якої у поліцейського виникли підозри щодо наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння, внаслідок наявного запаху алкоголю в салоні автомобілю. Далі, зафіксовані неодноразові пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Роз`яснення водію про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, внаслідок якої буде складений протокол (час запису 13:48, 16:15). Категорична відмова ОСОБА_1 від запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку(час запису 13:33).

Відповідна відмова водія є порушенням вимог п.2.5 ПДР та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, за обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксована поведінка останнього працівником поліції вірно розцінена як відмова водія від проходження огляду, про що було повідомлено ОСОБА_1 .

Крім того, суддя апеляційного суду зауважує, що відео-інформація наявна в достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду в даній справі.

Доводи апелянта про те, що пропозиція поліцейським пройти огляд на визначення стану сп`яніння ґрунтувалася виключно на його упередженому ставленні, без виявлення та наведення будь-яких ознак сп`яніння відповідно до Інструкції, суддя апеляційного суду вважає безпідставними, оскільки пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції № 1452/735.

Посилання захисника на порушення працівниками поліції положень ст. 266 КУпАП, відповідно до яких відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння проводиться в присутності двох свідків, також є безпідставними, оскільки відповідно до вимог п.4 цієї Інструкції, а також ч.2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, який обов`язково долучається до протоколу про адміністративне правопорушення, а присутність двох свідків обов`язкова лише в разі неможливості застосування таких засобів.

В матеріалах даної справи міститься відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції, на якому зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому в даному випадку присутність двох свідків не є обов`язковою.

Твердження апелянта про те, що пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу АЛКОТЕСТ ДРАГЕР 0681, за відсутності відповідних документів та сертифікату на прилад, є необґрунтованим, оскільки відповідно до п. 5 Розділу ІІ інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак ОСОБА_1 на місці зупинки жодних вимог щодо пред`явлення вказаних документів не заявляв, а відмовився від проходження огляду в будь-якому порядку.

Доводи апелянта про те, що в акті огляду не зазначена назва, номер та заводський номер спеціального технічного засобу, суддя апеляційного суду також вважає необґрунтованими.

В акті огляду водія ОСОБА_1 зазначено, що останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного придалу ALCOTEST Drager 0681. Відсутність інформації в акті огляду про заводський номер спеціального технічного засобу жодним чином не спростовує встановлених судом обставин про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя апеляційного суду погоджується з доводами захисника про те, що рапорт працівника поліції сам по собі не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, разом з тим в даній справі наявні і інші докази, які в сукупності з рапортом поліцейського підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини в складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 9 грудня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/6175/24