Справа № 761/1427/25
Провадження № 3/761/837/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин Василь Олександрович розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2024р. серії ЕПР №203798, вбачається, що того ж дня о 03 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 у м. Києві, по вул. Казарменій (Григорія Андрющенка), 2, керував транспортним засобом марки «Subaru Legacy Outback», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані, в стані алкогольного сп`ягніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер». Результати тесту - 1,63 проміле, однак, ОСОБА_1 , із результатом не погодився і від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку останній відмовився. Вказані дії кваліфіковано працівниками поліції за ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки, зазначене правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно (двічі) протягом року, за які останнього було піддано адміністративному стягненню.

У судові засідання, які відбулись 18 лютого 2025р., 18 березня 2025р., 08 квітня 2025р., 08 травня 2025р. ОСОБА_1 не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причин неявки суду у судові засідання не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Однак, необхідно урахувати, що вказана особа була належним чином повідомленою, зокрема відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП України. При цьому, на думку суду, учасник справи, який задіяний в її розгляді, зобов`язаний з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Ці висновки дають підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно із п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність як за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до абзацу 3 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005р.: «керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись».

Судом були досліджені матеріали справи, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2024р. серія ЕПР №203798 відповідно до якого встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення;

-направлення на огляд;

-відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських з місце вчинення правопорушення;

-Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (прилад «Драгер», результати тесту №6820 - 1,63 проміле);

-копію постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2024р. у справі №761/24485/24, яка набрала законної сили, згідно з якою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення (вчинено 13 червня 2024р.), передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

-копію постанови судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2024р. у справі №175/15662/24, яка набрала законної сили, згідно з якою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення (вчинено 29 липня 2024р.), передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, вважає, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: дії, передбачені ч. 1 цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Так, при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника та ступінь вини.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

На підставі викладеного, вважаю, що з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень ОСОБА_1 буде необхідним та достатнім застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 130 КпАП України,а саеме: у вигляді штрафу у розмірі 51000,0 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Разом і тим, санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно зіст. 41 Конституції України (норма прямої дії), кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Оскільки, судом отримано відомості із Головного сервісного Центру МВС України на відповідний запит суду, що 25 лютого 2025р. відбулась перереєстрація транспортного засобу марки «Subaru Legacy Outback», державний номерний знак НОМЕР_1 із ОСОБА_1 на ОСОБА_2 , то суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_1 додаткового покарання у вигляді конфіскації транспортного засобу.

При цьому, як вбачається із відомостей, які містяться у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податковиї агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, особа, відносно якої складено адміністративний протокол, а саме, ОСОБА_1 отримує доходи (виплати військовослужбовцям) з Військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його необхідно звільнити від сплати судового збору в розмірі 605, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 33, ч. 3 ст. 130, 283 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, притягнути його до адміністративної відповідальності, за вчинення вказаного адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 51000,0 /п`ятдесять одна тисяча/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 /шістсот п`ять/ грн. 60 коп. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: