Номер провадження: 33/813/662/25
Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мишак Дмитра Едуардовича

потерпілого Октябрського Дениса Євгеновича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Мишак Дмитра Едуардовича на постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави. Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, згідно Закону України «Про судовий збір».

Згідно із постановою суду 29.10.2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 161930 відносно ОСОБА_1 , де зазначено, що 29.10.2024 року о 21 год 30 хв у м. Одеса , вул. Мечникова , 59 , водій , керуючи автомобілем Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот праворуч з вул. Високий пров. на вул. Мечнікова не вибрав безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes- Benz , д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з правої сторони. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Мишак Д.Е. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 29.11.2024 року, вмотивовано тим, що ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні без захисника, оскільки не вбачав у цьому потреби, та йому не було видане оскаржуване рішення у день його винесення, і взагалі ОСОБА_1 його не отримував. 11.12.2024 року ОСОБА_1 уклав договір № 126/24 із адвокатським бюро. Звертається увага, що оскаржувана постанова була оприлюднена в ЄДРСР 11.12.2024 року, 12.12.2024 року було сформовано правову позицію та безпосередньо апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Мишак Д.Е. посилаючись на необґрунтованість, незаконність оскаржуваної постанови, просить її скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В скарзі зазначається, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, в матеріалах справи наявні лише протокол, схема ДТП та пояснення водіїв, які суперечать один одному. Схема ДТП аналогічна поясненням водіїв, водії вказують різні місця зіткнення на проїзній частині. Інші докази в матеріалах справи відсутні.

Підсумовуючи викладене в скарзі, зазначено, що з урахуванням протилежних один одному пояснень водіїв, з урахуванням схеми місця ДТП, на якій водіями позначені місця ДТП у відповідності до їх пояснень, сторона захисту вважає, що таких доказів не достатньо для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. А згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, думки захисника ОСОБА_1 адвоката Мишак Д.Е. який доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній мотивів та провадження закрити; думку потерпілого ОСОБА_2 який просив оскаржувану постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Думку ОСОБА_1 , який на попередніх судових засіданнях просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження відносно нього закрити. Враховуючи той факт, що в процесі розгляду справи, ОСОБА_1 та його захисник відмовились від раніше поданого клопотання про проведення експертизи по справі. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Вирішуючи питання про поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження апеляційний суд дійшов наступного.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути відновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Як свідчать матеріали справи, в судовому засіданні 29.11.2024 року ОСОБА_1 був присутній, але було проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, копія якої останньому вручена не була. Як вбачається з даних ЄДРСР, оскаржувана постанова була надіслана судом 10.12.2024 року, а загальний доступ забезпечено 11.12.2024 року, апеляційну скаргу направлено 12.12.2024 року. Доказів, що оскаржувану постанову, було надіслано ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта, щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови районного суду, з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані відомості судом встановлюються на підставі оцінки доказів, яка згідно ст.252 КУпАП має здійснюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні чи інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the United Kingdom ), п.161, Series A заява № 25).

Наведені висновки ЄСПЛ в повній мірі кореспондуються із положеннями ст. 62 Конституції, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Перевіривши оскаржуване судове рішення згідно з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказані вимоги законодавства судом першої інстанції дотримані не були.

Згідно вимог ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Виходячи зі змісту диспозиції вказаної статті, для притягнення особи до відповідальності за ст.124 КУпАП, обов`язковою та необхідною умовою є встановлення факту порушення ПДР та існування причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху і пошкодженням транспортних засобів чи іншого майна.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 , ставиться у вину порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно статті 251 КУпАП саме на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що до суду був скерований протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 161930 ОСОБА_1 29.10.2024 року о 21 год 30 хв у м. Одеса , вул. Мечникова , 59 , керуючи автомобілем Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот праворуч з вул. Високий пров. на вул. Мечнікова не вибрав безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes- Benz , д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з правої сторони. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1 ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою інспектором 2 взводу 6 роти 2 бат. Управління патрульної поліції в Одеській області майором поліції Тодоріка М.В. Протокол підписано вповноваженою на те особою та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .. Посвідчення водія у ОСОБА_1 , не вилучалось, тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами не видавався, пояснення надані на окремому аркуші.

В протоколі зазначено свідки чи потерпілі не залучалися, але в п. 11 зазначено, що до протоколу додаються пояснення свідків учасників ДТП, в п. 10 зазначено, що технічний засіб відеозапису: 474485, 471665, але зазначених відеозаписів, матеріали справи не мстять і такі записи відповідно опису до суду не надходили.

Крім того, до матеріалів справи було долучено копію протоколу серії ЕПР 1 № 161933 від 29.10.2024 року стосовно водія ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП за порушення п. 13.1 ПДР.

Вищевказані обставини свідчать про те, що особа, яка була уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановила повною мірою фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди та склала протоколи про адміністративне правопорушення стосовно кожного із учасників дорожньо-транспортної пригоди, які за своїм змістом суперечать один одному, оскільки вказують на різні взаємовиключні обставини за яких було вчинено дорожньо-транспортну пригоду.

Схема місця ДТП яке сталося 29.10.2024 року о 21 год. 30 хв. у м. Одесі, Хаджибеєвському районі, вул. Мечникова 59 містить місце зіткнення зі слів водія Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , та місце зіткнення зі слів водія Mercedes- Benz , д.н.з. НОМЕР_2 , які є різними.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що схема дорожньо-транспортної пригоди не містить даних, які дозволяють чітко встановити місце зіткнення транспортних засобів та механізм дорожньо-транспортної пригоди, а долучені в якості доказів протокол про адміністративне правопорушення, Схема місця ДТП та фотознімки долучені під час судового розгляду та до апеляційної скарги, лише фіксують наслідки дорожньо-транспортної пригоди і не дають можливості встановити чіткі обставини за яких було вчинено дорожньо-транспортну пригоду.

Крім того, особа, уповноважена на збирання доказів винуватості особи, склавши протокол про адміністративне правопорушення вважала схему ДТП, та пояснення водіїв учасників ДТП та достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, не звернувши уваги, що ці докази є суперечливими.

Зокрема в своїх поясненнях кожен з водіїв фактично заперечував свою вину у ДТП, та виклав власну версію подій. При цьому, сама по собі схема ДТП не спростовує версію перебігу подій, що висувалась водієм ОСОБА_1 .

Не зважаючи на суперечливість цих доказів, суд першої інстанції, формально послався на них в оскаржуваній постанові як на докази винуватості ОСОБА_1 та не дав їм належної, ґрунтовної юридичної оцінки, що призвело до передчасності висновку суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з огляду відсутність відеозаписів, або фото зроблених співробітниками поліції, апеляційний суд приходить до висновку, що вина саме ОСОБА_1 у вчиненні ДТП не доведена зібраними у справі доказами поза розумним сумнівом.

Склад адміністративного правопорушення передбачає комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбачає систему ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення. Вона містить у собі передусім такі ознаки, як: власне протиправне діяння(дія чи бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між протиправним діянням і шкідливими наслідками, що наступили; час, місце, умови, спосіб та засоби вчинення правопорушення.

Суб`єктивна сторона це комплекс ознак, що характеризують внутрішню сторону правопорушення. До ознак, які характеризують суб`єктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

За відсутності хоча б однієї із складових об`єктивної та суб`єктивної сторони караного діяння, не можна стверджувати, що в діях особи наявний склад адміністративного правопорушення.

При цьому доказуванню підлягають всі елементи складу правопорушення.

Тобто органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення має бути доведено не тільки сам факт вчинення протиправної дії та її наслідків, але й причинний зв`язок між діяннями конкретної особи та шкідливими наслідками, що настали.

Так, сторона захисту в своїх доводах посилається на те, що матеріали справи не містять доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані доводи є слушними, оскільки в матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази, які дозволяють суду встановити місце зіткнення транспортних засобів, механізм дорожньо-транспортної пригоди, взаємне розташування транспортних засобів під час зіткнення та причинно-наслідковий зв`язок між діями водіїв та настанням ДТП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Кобець проти України» зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судове рішення про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За обставин викладених вище, апеляційний суд вважає недоведеним вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що досліджена судом сукупність доказів не дозволяє прийти до висновку поза розумним сумнівом про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що діючий закон про притягнення особи до адміністративної відповідальності, містить тільки одну правову підставу для визнання особи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу сторони захисту задовольнити, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокату Мишак Дмитру Едуардовичу, строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Мишак Дмитра Едуардовича задовольнити, постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого статтею 124 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов