Справа № 948/370/25
Номер провадження 3/948/123/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого не офіційно,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а :

14.04.2025 близько 00:30 год ОСОБА_1 незаконно проникнувши до приміщення торгівельної точки «Кулиничі», що по вул. Незалежності, 117-А, в с-щі Машівка Полтавської області, таємно викрав з полиці магазину панетон «Кокосовий» у кількості 2 шт, вартістю 290 грн за кожний, панетон «Шоколадний» у кількості 2 шт, вартістю 290 грн за кожний, кекс «Зайчатко» 1 шт, вартістю 165 грн, паску «Княжа» 1 шт, вартістю 145 грн, паску «Апельсинова» 1 шт, вартістю 190 грн, кекс «Весняний» 1 шт, вартістю 40 грн, усього на суму 1700 грн без ПДВ.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що згоден (а.с. 2).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, у скоєному розкаявся.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлений факт вчинення правопорушення та письмовими поясненнями порушника, викладеними у ньому (а.с. 2);

-рапортом чергового ВП № 3 ГУНП в Полтавській області про надходження повідомлення зі служби 102 стосовно крадіжки хлібобулочних виробів з вагончику «Кулиничі»(а.с. 3);

-повідомленням керівника органу досудового розслідування про відсутність даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення та неможливість у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до ЄРДР (а.с. 4);

-заявою директора ТОВ «Бейк Хаус» про крадіжку продуктів харчування на суму 1700,00 грн (а.с. 5);

-накладною від 14.04.2025 щодо найменувань та вартості викраденого (а.с. 6);

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , продавців кафе «Кулиничі- Машівка» (а.с. 7, 8);

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 9);

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , викладеними на окремому аркуші, та копією паспорта останнього (а.с. 10, 12);

-відеозаписом з місця пригоди (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 51 КУпАП).

Згідно п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п. 169.1.1. ст. 169 ПК України сума податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно із ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн, а тому 0,5 розміру податкової соціальної пільги у 2025 році становить 1514,00 грн (3028/50% = 1514 грн), що використовується для кваліфікації за ст. 51 КУпАП, з цього виходить, що 0,5 неоподаткований мінімум доходів громадян (далі нмдг) * 1514 грн = 757 грн, а 2 нмдг *1514 грн = 3028,00 грн.

Отже, відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає за викрадення чужого майна якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 (757 грн) до двох (3028,00 грн) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як видно з матеріалів справи, викрадення майна мало місце 14.04.2025, сума викраденого складає 1 700,00 грн, що становить більше від 0,5 нмдг (757 грн), але менше 2 нмдг (3028 грн), а тому дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Отже, суд уважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність суд визнає повне визнання вини та розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

При накладенні адміністративного стягнення, суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих провину обставин, майновий стан, та доходить висновку, що ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С. М. Косик