Провадження № 33/4808/274/25
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Андрусів Л. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Сенича В.І., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Любчика С.Р.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1 адвоката Сенича В.І. на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 березня 2025 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя

АДРЕСА_1

закрито на підставі ст.38, п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 березня 2025 року провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито на підставі ст.38, п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду потерпілий ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_1 адвокат Сенич В.І. подали апеляційні скарги.

Потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Івано-Франківського міського суду від 03.03.2025 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 237 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові не дав оцінку доказам у справі та під час закриття провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не встановив наявності або відсутності вини ОСОБА_1 .

Вказує, що звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

При цьому, звертає увагу, що вина ОСОБА_1 доведена зібраними у справі доказами, зокрема відеозаписом з камери відео спостереження, що розміщена на будинку №44 по вул. Незалежності в м. Івано-Франківську, а також фотографіями, зробленими ним на місці події, яким зафіксовано розташування транспортних засобів після події, що узгоджується зі схемою наслідків ДТП від 28.11.2024, складеної поліцейським. Крім цього, на фотографіях зафіксовано розташування уламків від пошкоджених частин транспортних засобів. Основна концентрація цих уламків знаходиться на ділянці між передньою частиною автомобіля Ауді, д.н.з. НОМЕР_1 і задньою правою автомобіля Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_2 , однак у прийнятій постанові суд не згадує про долучені до матеріалів справи фотографії.

Також у даній постанові, суд не надав оцінку даним циклограми та висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України. Так, відповідно до висновку N? CE-19/109-24/17550-ФП від 13 грудня 2024 року вищевказаної експертизи, час, який проходить з моменту, коли автомобіль темного відтінку починає рух по перехрестю справа наліво до моменту, коли автомобіль світлого відтінку Skoda Octavia A5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись також справа наліво, перетинає стоп-лінію світлофора, становить 27 с, 0,04 с.

Згідно із висновком експерта N? CE-19/109-25/1856-IТ від 04 лютого 2025 року Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України Солоджука В.М., за умови, що водій автомобіля Skoda Octavia А5, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 виїжджала на перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції, то в її діях вбачаються невідповідності вимогам пунктів 8.7.33 та 10.1 Правил дорожнього руху. За умови, що водій автомобіля Skoda Octavia A5, реєстраційний N? НОМЕР_4 ОСОБА_1 виїжджала на перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції, то невідповідність її дій вимогам п. 8.7.3з та 10.1 ПДР перебувають у причинному зв`язку із настанням даної ДТП. Копію цього висновку долучено до справи його представником 06 лютого 2025 року. Однак суд не посилається на цей висновок в оскаржуваній постанові.

Стверджує, що водій ОСОБА_1 виконуючи поворот ліворуч, опинилася на смузі зустрічного руху, перетнувши смугу руху автомобіля Ауді, чим створила йому як водію цього автомобіля небезпеку для руху на такій відстані, на якій він вже не мав можливості уникнути зіткнення.

Крім того, суд першої інстанції посилається на пояснення свідків, які є зацікавленими особами по даній справі, оскільки є дочкою та знайомими ОСОБА_1 . У судовому засіданні його допитано не було, його письмове пояснення надане працівникам поліції у постанові не відображено.

У своїй апеляційній скарзі захисник адвокат Сенич В.І. просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 03 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 і постановити нову, якою закрити провадження за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Підставами для скасування вважає порушення норм процесуального права.

Вважає, що ОСОБА_1 було надано ряд доказів, які свідчать про відсутність в її діях складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Стверджує, що у матеріалах справи відсутні об`єктивні докази, яки доводять порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.3.б, 8.7.3з ПДР нема.

Зазначає, що показання свідків допитаних у судовому засіданні є підставою для сумніву у винуватості ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду, що висновки експертизи, яку було долучено до матеріалів провадження потерпілим ОСОБА_2 та його представником адвокатом Любчиком С.Р., було проведено на підставі неповних об`єктивних даних. Так, експерту свідомо було надано скріншот для підлаштування під циклограму світлофора, проведення розрахунків з моменту початку руху автомобіля здійснювалось за суб`єктивними даними, оскільки роботи світлофора на відеозаписі не видно і водій може, як розпочати рух скоріше, так і пізніше (почати рух раніше, як буде увімкнений зелений сигнал світлофора на мигаючий, а може задуматися чи відволіктися та розпочати пізніше). Таким чином, даний відеозапис, висновок експерта, фото та циклограма не можуть бути допустимим доказом винуватості водія ОСОБА_1 , а навпаки вказує, що таким чином не доведена її вина.

Звертає увагу, що в доданих до протоколу матеріалах, а також в наданих матеріалах представником ОСОБА_2 адвокатом Любчиком С.Р., не відображено та не зафіксовано чітких даних, а саме факту руху ОСОБА_1 на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофора.

Тому, вважає, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на її користь.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник адвокат Сенич В.І. просили скаргу адвоката Сенича В.І. задовольнити, у задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_2 відмовити.

Представник адвокат Любчик С.Р. та потерпілий ОСОБА_2 просили скасувати постанову судді Івано-Франківського міського суду від 03.03.2025 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 237 КУпАП, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_2 підлягає до задоволення, апеляційну скаргу захисника адвоката Сенича В.І. слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При вирішанні питання щодо застосування вимог ст.38 КУпАП, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, встановлення обґрунтованості висунутого обвинувачення та вирішення питання про винуватість або невинуватість у вчинення правопорушення є прямим обов`язком суду у відповідності до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка не винна у вчиненні правопорушення повинна мати право довести свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Таким чином, розгляд провадження судом повинен гарантувати особі, яка звинувачується у вчиненні правопорушення, що суд перевірить обґрунтованість обвинувачення на встановить винуватість або невинуватість у вчиненні правопорушення.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Ч.2 ст.38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Таким чином, для закриття провадження на підставі ст.38 КУпАП суд зобов`язаний встановити наступні обставини, які дозволяють закрити провадження у зв`язку з тим, що пройшов, встановлений законом строк з моменту вчинення правопорушення:

1) правопорушення дійсно було вчинено, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності;

2) пройшов певний строк накладення стягнення, який встановлений відносно вказаного правопорушення.

При цьому, закриття провадження за ст.38 КУпАП у зв`язку з тим, що з дня вчинення правопорушення закінчився встановлений законом строк накладення стягнення, не є реабілітуючою правовою підставою, яка свідчить про невинуватість у вчиненні правопорушення.

Так, відповідно до теорії права до реабілітуючих належать наступні правові закриття провадження: встановлено відсутність події правопорушення; встановлено відсутність у діянні складу правопорушення; не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Закриваючи провадження на підставі ст.38 КУпАП суд фактично констатує, що з моменту вчинення правопорушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройшов встановлений законом строк накладення стягнення і особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, розглядаючи провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, суд у відповідності до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен встановити обґрунтованість висунутого обвинувачення та ухвалити відповідне рішення. При цьому, якщо на час розгляду справи закінчився встановлений ст.38 КУпАП строк накладення стягнення, суд повинен закрити провадження по справі тільки за умови доведеності вини у вчиненні правопорушення та визнання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності винуватою у вчиненні правопорушення.

Суд не має право закрити провадження у зв`язку із закінчення встановленого законом строку накладення стягнення стосовно особи, яка не вчиняла правопорушення або стосовно особи, винуватість якої у вчиненні правопорушення не доведено у встановленому законом порядку сукупністю належних та допустимих доказів.

Закриття справи у зв`язку з тим, що на час розгляду справи закінчився встановлений ст.38 КУпАП строк накладення стягнення, без перевірки обґрунтованості висунутого обвинувачення, є істотним порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Однак, суд першої інстанції, не перевіривши належним чином обґрунтованість висунутого обвинувачення, допускаючи формалізм та упередженість, закрив провадження з нереабілітуючих підстав за відсутності висновку про доведеність винуватості у вчиненні правопорушення та ухвалив явно незаконне рішення, яке підлягає безумовному скасуванню.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.11.2024 серії ААД №419299, 28.11.20204 року о 20 год. 15 хв. в м. Івано-Франківськ, на регульованому перехресті вул. Незалежності Бандери Марійки Підгірянки, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_2 проїхала вищезазначене перехрестя на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофору, в результаті чого відбулося зіткнення з ТЗ Ауді К`ю 7 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 внаслідок ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 2.3.б, 8.7.3з ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським взводу 2 роти ТОР, УПП в Івано-Франківській області ДПП сержантом поліції Павлюком І.О., підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Правопорушниці були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді, про що остання розписалася в протоколі.

Пояснення ОСОБА_1 зазначені на окремому аркуші.

У ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, проїхала перехрестя на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофору, чим порушила вимоги п.8.7.3.ґ; 2.3.б Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої були пошкоджені транспортні засоби.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Разом з тим, апеляційний суд розглядає справу тільки в межах обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і не надає правову оцінку діям іншим учасників дорожньо-транспортної пригоди, які не притягуються до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що під аварійною обстановкою необхідно розуміти ситуацію, за якої інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Так, зі схеми місця ДТП вбачається, що місцем дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 28 листопада 2024 року визначено перехрестя вулиць Незалежності Бандери Марійки Підгірянки. (а.с. 3)

На схемі дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано розташування транспортних засобів після їх зіткнення, що дозволяє встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, який повністю відповідає обставинам, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищевказана схема складена поліцейським взводу 1 роти 1 бат. УПП в Івано-Франківській області ДПП рядовим поліції Євтодьєвим Р.Є., що підтверджується власноручним підписом поліцейського.

Судом не встановлено, що зазначені на схемі дані не відповідають фактичним обставинам та суперечать іншим доказам по справі.

До вищевказаної схеми дорожньо-транспортної пригоди долучено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого вбачається, що автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження переднього бампера, правих передніх дверей та задніх дверей, правого переднього крила, молдінгу справа, правої передньої фари, капоту, , а автомобіль марки «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження переднього бампера, правої та лівої передньої фари, передньої панелі, радіаторів, переднього підсилювача, лонжерона лівого та правого, капоту, правого крила, опори двигуна, вентилятора радіаторів, нижніх передніх поворотів.

Дані схеми місця дорожньо-транспортної пригоди повністю узгоджуються із поясненнями, які надали її учасники стосовно послідовності подій, які призвели до відповідних наслідків у вигляді зіткнення транспортних засобів, механізму дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків у виді пошкодження автомобілів.

Так, зі змісту письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 4), вбачається, що 28.11.2024 року близько 20 год. 15 хв. к м. Івано-Франківськ, на перехресті вул. Незалежності вул. Бандери (біля Драмтеатру), він керував ТЗ Ауді к`ю 7, д.нз. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Незалежності на зелене світло світлофора, ТЗ Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_2 , повертаючи ліворуч з вул. незалежності на вул. Бандери, рухаючись на червоне світло світлофора, не надала йому перевагу у русі, як водію, який рухався на головній дорозі. Він не встиг загальмувати. Так як відстань між ними булла дуже мала і цей автомобіль з`явився раптово. Відбулося зіткнення двох автомобілів, його автомобіль - передня частина, автомобіль другого учасника правий бік.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с. 5) вбачається, що 28.11.2024 року близько 20 год. 20 хв. вона їхала перехрестя Незалежності Бандери, керувала тз Шкода октавія НОМЕР_5 , рухаючись на зелене світло при закінченні маневру відчула поштовх Ауді К`ю 7 д.н.з. НОМЕР_1 , відчула стрес при зіткненні від чого знепритомніла.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 повністю підтвердила свої пояснення та стверджувала, що не порушувала вимоги ПДР України і дорожньо-транспортна пригода сталась з вини іншого водія транспортного засобу.

Апеляційний суд вважає пояснення ОСОБА_1 технічно неспроможними та такими, що не відповідають фактичним обставинам і суперечать сукупності доказів, які містяться в матеріалах провадження.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи із камер відеонагляду, які охоплювали місце зіткнення транспортних засобів, які були долучені до матеріалів справи учасниками процесу. (а.с. 6).

Відеозаписом, долученим до матеріалів справи, зафіксовано рух транспортних засобів на перехресті Незалежності Бандери Марійки Підгірянки в темну пору доби.

Апеляційний суд вважає, що відеозаписи є вичерпно інформативними, належними та допустимими доказами, отриманими у встановленому законом порядку, дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Зокрема, зі змісту відеозапису вбачається, що дані відеозапису повністю відповідають даним, які зафіксовано у схемі дорожньо-транспортної пригоди, переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого та підтверджують правильність викладення письмових пояснень учасників дорожньо-транспортної події, фотографіям з місця події, які долучені до матеріалів провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що пояснення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 повністю узгоджуються стосовно механізму дорожньо-транспортної пригоди та розташування транспортних засобів на момент зіткнення, наявних механічних пошкоджень транспортних засобів в результаті дорожньо - транспортної пригоди.

Разом з тим, вищевказані пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілого ОСОБА_2 мають істотні суперечності щодо виконання водієм транспортного засобу ОСОБА_1 вимог п. 8.7.3 з) ПДР відповідно до якого водію забороняється рух у напрямку, вказаному стрілкою (стрілками) на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору.

Так, зі змісту доводів ОСОБА_1 вбачається, що вона не допускала порушення вимог ПДР України та керуючи транспортним засобом марки Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Незалежності з невеликою швидкістю руху, почала виконувати поворот ліворуч на перехресті з вул. Бандери на миготливий зелений сигнал додаткової секції світлофору та не змогла завершити свій маневр, оскільки з нею зіткнувся транспортний засіб марки Ауді Q 7, д.нз. НОМЕР_1 , під керуванням потерпілого ОСОБА_2 . Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини потерпілого, який не надав їй можливості завершити маневр повороту.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказані пояснення ОСОБА_1 підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які стверджували, що ОСОБА_1 дійсно виконувала поворот ліворуч на зелений миготливий сигнал світлофору.

Разом з тим, вищевказані пояснення ОСОБА_4 та зазначених свідків носять суперечливий непослідовний характер, не відповідають фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди та є неспроможними з технічної точки зору.

Так, зі змісту пояснень ОСОБА_6 вбачається, що вона фактично визнає, що своїми діями створила для водія транспортного засобу марки Ауді Q 7, д.нз. НОМЕР_1 , потерпілого ОСОБА_2 аварійну ситуацію у вигляді перешкоди для подальшого руху та вважала, що останній мав можливість відвернути зіткнення транспортних засобів шляхом надання їй можливості завершити маневр.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечує, що потерпілий ОСОБА_2 дійсно розпочав рух на дозволений зелений сигнал світлофору, що повністю суперечить її твердженню про виконання нею вимог п. 8.7.3 з) ПДР та виконання повороту ліворуч на миготливий зелений сигнал додаткової секції світлофору.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до циклограми режиму роботи світлофорів на перехресті вулиць Незалежності - Бандери М.Підгорянки у місті Івано-Франківську вбачається що транспортні засоби, які рухаються по вулиці Незалежності та повертають на вулицю Степана Бандери на зелений сигнал додаткової секції світлофору мають достатній час для здійснення такого маневру і не повинні створювати перешкоду для подальшого руху транспортних засобів, які рухаються по вулиці Незалежності у напрямку вулиці Залізничної на дозволений зелений сигнал світлофору.

Так, відповідно до даних циклограми, фаза № 3, якою дозволяється поворот транспортних засобів, що рухаються по вулиці Незалежності зі сторони вулиці Залізнична та повертають ліворуч на вулицю Бандери (напрямок 3) триває мінімум 18 секунд. В цей час заборонено рух транспортних засобів, що рухаються по вулиці Незалежності прямо (напрямок 1). Відповідно до циклограми фаза №1, за якою дозволяється рух транспортних засобів, що рухаються по вулиці Незалежності прямо ( напрямок 1) і забороняється поворот транспортних засобів, що рухаються по вулиці Незалежності зі сторони вулиця Залізнична ліворуч на вулицю Бандери напрямок триває мінімум 21 секунду.

Відповідно до даних циклограми транспортні засоби, які рухаються по вулиці Незалежності зі сторони вулиці Залізнична, мають можливість здійснити поворот ліворуч на вулицю Бандери( напрямок 3) протягом 24 секунд (з 63 до 87 секунду відповідного циклу)

Відповідно до висновку фототехнічної експертизи номер СЕ- 19/109-24/17550-ФП від 13 грудня 2024 року час, який проходить з моменту, коли автомобіль темного відтінку починає рух по перехрестю справа наліво до моменту, коли автомобіль світлого відтінку Skoda Octavia A5, рухаючись також справа наліво перетинає стоп-лінію світлофора становить 27 секунд плюс-мінус 0,04 секунди.

Апеляційний суд вважає, що вищевказаний висновок експерта повністю узгоджується із даними відеозапису з камери зовнішнього спостереження, яким зафіксовано рух транспортних засобів на перехресті вулиць Незалежності Бандери - М. Підгорянки та безпосередньо дорожньо-транспортну пригоду, яка стосується обвинувачення ОСОБА_1 у вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, зі змісту відеозапису вбачається, що автомобіль марки Skoda Octavia A5, під керуванням ОСОБА_1 розпочинає проїзд перехрестя через 27 секунд після того, як перший автомобіль розпочав рух від стоп-лінії на зелений сигнал додаткової секції світлофору.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що відеозаписом не зафіксовано безпосередньо роботу світлофора на перехресті у зв`язку з чим, висновки щодо експерта побудовані на припущені, що водії інших транспортних засобів розпочинають рух транспортних засобів у відповідності до вимог ПДР України.

Разом з тим, висновки вищевказаної експертизи враховуються судом у сукупності з іншими доказами по справі, які разом із відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, дозволяють повно та всебічно встановити фактичні обставини та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає безпідставним посилання на висновки експерта СЕ-19/109-25/7195 ІТ від 13 травня 2025 року, оскільки вони носять вірогідний характер та обґрунтовуються неможливістю експертним шляхом встановити відповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам ПДР України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав та інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 8.7.3 з) ПДР, вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає доведеним, що 28.11.20204 року о 20 год. 15 хв. в м. Івано-Франківськ, на регульованому перехресті вул. Незалежності Бандери Марійки Підгірянки, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_2 проїхала вищезазначене перехрестя на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофору, чим порушила вимоги п. 2.3б, п. 8.7.3 з) Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки Ауді Q 7, д.нз. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали матеріальні пошкодження з матеріальними збитками.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушила вимоги Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення 28.11.2024 року і на теперішній час закінчився строк накладення на неї адміністративного стягнення, який встановлено ст.38 КУпАП.

Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сенича В.І. залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження на підставі ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв