Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Рівне

Справа № 556/283/25

Провадження № 33/4815/425/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Крестинської Л.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З матеріалів справи слідує, що 04.12.2024 року о 20:50 год. в смт. Рафалівка по вулиці Княгині Ольги, 4 ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Opel Zafira», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). Відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Крестинська Л.А. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що матеріали справи не містять інформації про подію, що мала місце 04.12.2024 року о 20:50 год., оскільки всі матеріали протокол, відео, пояснення свідків стосуються події, що мала місце 01.12.2024 року о 10:58 год., тому на її думку, склад правопорушення не можна вважати доведеним. Вказує, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції були допущені суттєві порушення, зокрема не пояснено належним чином наслідки відмови від проходження огляду на місці та в медичному закладі, а саме те, що відмова прирівнюється до перебування у стані сп`яніння, та не було роз`яснено право на правову допомогу на стадії складання протоколу, що вплинуло на те, що обставини справи з`ясовані неповно та ґрунтуються на припущеннях.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 24 лютого 2025 року за відсутності останнього (а.с.15).

Копію постанови ОСОБА_1 отримав 24 березня 2025 року (а.с.19).

Апеляційна скарга подана до місцевого суду 03 квітня 2025 року (а.с.26)

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Справа призначалась до розгляду у суді апеляційної інстанції на 02 травня 2025 року, однак у зв`язку з клопотанням захисника Крестинської Л.А. розгляд справи відклався.

16 травня 2025 року ОСОБА_1 та його захисник Крестинська Л.А., будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду до суду апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суд не повідомили та клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Частиною 2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, не є обов`язковою.

За наведених обставин, а також з метою розгляду справи в розумні строки, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Крестинської Л.А..

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 про вчинення правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка, а саме:

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с.5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 направлено до медичного закладу. Від огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с.6);

- відеофайлами з нагрудної камери працівника поліції, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (файл 15-16-16, час 02:00), а також відмова останнього від проходження встановленого огляду на місці та в медичному закладі (файл 0127, час 00:30 та час 03:30).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Таким чином дослідивши та проаналізувавши докази у справі, місцевий суд дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять інформації про подію, що мала місце 04.12.2024 року о 20:50 год., оскільки з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу, зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції вірно датовані 04 грудня 2024 року.

Що стосується дати та часу, які відображені на відеозаписі з службового відеореєстратора поліцейського, то апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи наявне клопотання поліцейського офіцера громади СВГ ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, з якого вбачається, що час та дата, відображені на відеозаписі з відеореєстратора, є неправильними внаслідок невідомого технічного збою. Поліцейський просить суд вважати дійсним час початку відеозапису 10 год. 58 хв. 04.12.2024 року для файлу «video_2024-12-04_15-16-16» за фактом руху транспортного засобу Opel Zafira, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , відносно якого було складено протокол ААД № 820428 від 04.12.2024 року за ч.1 ст.130 КУПАП (а.с.10).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вбачає некоректність у відображенні часу та дати на відеозаписі з поліцейського відеореєстратора, однак не вважає дану обставину такою, що спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та у матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП. На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Крестинській Л.А. строк на апеляційне оскарження постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 лютого 2025 року.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Крестинської Л.А. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович