Справа № 509/993/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Кириченко П.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області (протокол серія ЕПР1 № 242352 від 09.02.2025 року) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2025 року до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшов вищевказаний протокол з якого вбачається, що 09 лютого 2025 року у 08 год 29 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099» д.p.н. НОМЕР_1 по вулиці Одеська,56 кут вулиці Залізнична в селищі Овідіополь, на території Одеського (кол. Овідіопольського) району, Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота та почервоніння очей), від проходження на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим ОСОБА_1 , порушив п. 2.5 ПДР.

Особа яка притягується до адміністративної відповідальності (далі по тексту правопорушник) до суду не з`явився, до суду направив заперечення на протокол з яких вбачається, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та просить справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження моєї вини працівниками поліції надано вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення від 09.02.2025 року та відеозапис до протоколу, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та інші документи, які підтверджують особу правопорушника.

Дослідивши матеріали справи у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав.

В вищевказаному протоколі зазначено, що 09 лютого 2025 року в 08.29 годин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота та почервоніння очей).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.1-7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 - ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 242352 від 09 лютого 2025 року зазначено, що у водія ОСОБА_1 є явні ознаки запах з рота та почервоніння очей, що відноситься до алкогольного сп`яніння, в підтвердження даних обставин уповноважена особа надала диск з відеозображенням подій, однак з даного відео не вбачається даних ознак алкогольного сп`яніння.

В підтвердження вини водія ОСОБА_1 у порушенні ПДР та скоєні адміністративного правопорушення працівником поліції був наданий доказ направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, який був складений 09 лютого 2025 року в 08 годин 29 хв. та відеозапис подій.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що крім даного протоколу працівниками поліції була складана постанова серією ЕНА № 4036170 від 09.02.2025 року, з якої вбачається, що 09 лютого 2025 року в 08.25 годин водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21099» д.p.н. НОМЕР_1 по вулиці Одеська,56 кут вулиці Залізнична в селищі Овідіополь, на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області, здійснив зупинку і стоянку ближче 10 метрів до перехрестя за 30 метрів до автобусної зупинки, чим водій ОСОБА_2 порушив п.15.9 ПДР, відповідно до якої водій ОСОБА_1 був визнананий винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП.

З наданих матеріалів вбачається, що на 09 лютого 2025 року в 08 год.25 хв. транспортний засіб вже не рухався, а з адміністративного протоколу серія ЕПР1 № 242352 від 09.02.2025 року вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом 09 лютого 2025 року в 08 годин 29 хв., в тому же місці та в тому ж населеному пункті. Тому з вищевказаних матеріалів адміністративної справи є противоріччя, яке суперечить один одному.

В підтвердження у порушенні правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , з боку працівників поліції наданий доказ у вигляді відеозапису подій, які мали місце за участю водія ОСОБА_1 та працівника поліції, з відеозапису, який був наданий з боку працівників поліції вбачається, що водій ОСОБА_1 перебуває у службовому транспортному засобі та здійснюється процедура оформлення матеріалів щодо правопорушення, а саме пропонується пройти тест на «Драгер» або огляд у медичному закладі, з відеозапису не вбачається самого керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 та або його зупинка.

Виходячи з вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що відеозапис наданий працівниками поліції, що здійснював фіксацію адміністративного правопорушення, виконане з порушенням принципу безперервності.

З вищевказаного протоколу та матеріалів до нього вбачається, що працівником поліції не було вилучено посвідчення водія та водій не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Відповідно до ст.17 ч.1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосудця, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Відповідно до положень ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, суд прийшов до висновку, що працівники поліції належним чином не довели вину водія ОСОБА_1 у порушенні п.п.2.5 ПДР, а тому суд вважає, що в діях водія відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і порушена сама процедура проходження огляду на стан сп`яніння водія, а тому вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1,284,285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити зацікавленим особам.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Кириченко П.Л.