Справа № 189/1391/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

16.05.2025 року селище Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, інвалідом не являється, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- заст. 124, ч. 3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За матеріалами адміністративного протоколу серії ЕПР1 №302031 від 16.04.2025 року, водій ОСОБА_1 16.04.2025 року о 09:30 годині в с. Підгаврилівка по вул. Берестова по автомобільній дорозі Н-15 106 км., керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 , перед початком маневру, а саме поворотом ліворуч, не впевнився в безпечності руху та допустив зіткнення з автомобілем Форд Транзит д.н. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку позаду. Під час ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Крім того, за матеріалами адміністративного протоколу серії ЕПР1 №302040 від 16.04.2025 року, водій ОСОБА_1 16.04.2025 року о 09:30 годині в с. Підгаврилівка по вул. Берестова по автомобільній дорозі Н-15 106 км., керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєних правопорушеннях не визнав, вважає, що ДТП сталася з вини водія автомобіля ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 , який допустив порушення ПДР. Щодо обмеження у праві керування транспортними засобами обізнаний не був. Питання щодо заборгованості по аліментам з стягувачем вирішив.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 251 зазначає, що доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України, у порушенні яких обвинувачується ОСОБА_1 , перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №302031 від 16.04.2025 року, рапортом інспектора СРПП ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, талоном реєстрації повідомлення про ДТП від 16.04.2025 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями, фото таблицею за фактом ДТП від 16.04.2025 року.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків, зокрема, накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на положення ст. 33 КУпАП, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не досліджуються.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу.

Такий вид адміністративного стягнення для правопорушника ОСОБА_1 є достатнім і необхідним для його виховання.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП судом встановлено наступне.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Бериславського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Будзінською О.О. від 26.03.2020 року, у виконавчому провадженні №58706600, відносно ОСОБА_1 було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Однак, на підтвердження вини правопорушника матеріали справи не містять доказів, що постанова про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами надсилалась ОСОБА_1 і він був обізнаний про її наявність і мав умисел на керування транспортним засобом, маючи встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні, достовірні та допустимі докази умислу у діях ОСОБА_1 на керування транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права, в його діях відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, за ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33,130,251,252,283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності зач. 3 ст. 126 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.В. Чорна