Справа №: 148/764/25
Провадження № 3/148/402/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, працюючої приватним підприємцем, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ст. 180-1 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

22.03.2025 близько 22:11 години, в анти-кафе «BUNKER» в АДРЕСА_2 , перебували ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , 2010 року народження, без батьків, чим ОСОБА_1 порушила ст. 20-1 ЗУ «Про охорону дитинства», а саме порядок перебування дітей у закладах, у яких проводиться діяльність у сфері розваг, тобто вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 180-1 КУпАП.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 180-1 КУпАП, а саме: порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування.

У судові засідання, призначені на 09.04.2025, 21.04.2025 та 06.05.2025 року особа, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення на прибула, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином (а.с.19-25), також остання повідомлялась про дати судових засідань за допомогою SMS повідомлень (а.с.19 зворот, 20 зворот, 24 зворот), відповідно до власноручно підписаної заявки (а.с.17), щодо повідомлення її у такий спосіб про дату та час судових засідань, та телефонограмою (а.с.25). Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надала.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються протягом 15 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. ст. 277-2 КУпАП України, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Із довідки АТ «УКРПОШТА» про причини повернення поштової кореспонденції Ф.20 (а.с.23 зворот) вбачається, що адресатка відсутня за вказаною адресою. Адресою проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено АДРЕСА_3 .

Верховний Суд не одноразово зазначав, що у тому випадку, якщо судова повістка повертається до суду з причин того, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, а особа вважається повідомленою належним чином.

Отже, у разі, якщо судову повістку направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, враховуючи те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи відбудеться за викликом Тульчинського районного суду, то вважаю, що адресат повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Звертаю увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі № 911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судову повістку за належним адресом та яка повернулася в суд у зв`язку з відмовою від її отримання або відсутністю адресата за вказаною адресою, вважається належним повідомленням, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка повідомила таку адресу проживання під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що поведінка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, SMS повідомленнями та телефонограмою повідомлялась про дати, час та місце розгляду справи, не вжила заходів для явки до суду, відсутності за повідомленою під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення адресою та не отримання поштової кореспонденції, свідчить про свідоме затягування розгляду справи та зловживання процесуальними правами з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 156 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Із пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наданими під час складання адміністративних матеріалів вбачається, що остання вину у вчиненні правопорушення визнає та не заперечує, що малолітні особи перебували у приміщенні кафе після 22:00 години та що нею не було здійснено належного контролю, оскільки вона залишила анти-кафе, у зв`язку з поганим самопочуттям, на свого неповнолітнього онука ОСОБА_4 , 2008 року народження, який мав його зачинити о 22:00 годині.

Таким чином, як встановлено у судовому засіданні, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене. 1 ст. 180-1 КУпАП, приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Статтею 20-1 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що діти віком до 16 років з двадцять другої до шостої години можуть перебувати у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування лише в присутності принаймні одного з батьків чи іншого законного представника дитини або особи, яка її супроводжує і несе за неї персональну відповідальність.

Частинами 2 та 3 зазначеної вище статті передбачено, що власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення у такі заклади з двадцять другої до шостої години дітей до 16 років без супроводження осіб, зазначених у частині першій цієї статті та мають право у період з двадцять другої до шостої години вимагати у відвідувачів таких закладів документи, що підтверджують досягнення ними 16-річного віку.

Статтями 9 та 10 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 675245 від 25.03.2025, поясненнями малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_3 наданих у присутності їх законних представників, поясненнями ОСОБА_6 , поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначених на окремому аркуші, у яких остання визнає факт вчинення адміністративного правопорушення.

При призначенні адміністративного стягнення прийнято до уваги, а також враховано характер та ступінь тяжкості скоєного правопорушення, перевіривши існування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин (не встановлено), дані про особу щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, визнання нею своєї вини, її ставлення до вчиненого, майновий та сімейний стан, а тому адміністративне стягнення необхідно накласти в межах санкції у вигляді адміністративного штрафу, що на розсуд суду є достатнім та необхідним для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

В силу ст. 40-1 КУпАП, на підставі ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 180-1 ч.1 , 221, 268, 283, 287 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 180-1 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі двохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 340,00 (Триста сорок) гривень 00 коп. (Рахунок UA 3689 9998 0313 0901 0600 0002 568, Отримувач коштів УК у Тульч.р-н./ Тульчинськ. р-н./21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП)).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП- НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, рахунок UA 0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 605,60 (Шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф підлягає сплаті у 15-денний строк з дня вручення постанови або залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копії платіжних документів подаються до органу, від імені якого накладено стягнення, у триденний строк з дня сплати.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, за умови несвоєчасної сплати штрафу та виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук