Справа №295/3107/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Процюк Н.В.,

представника Житомирської митниці Держмитслужби Кондратюка А.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника - Кривошея А.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Житомирської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0030/UA101000/2025 від 07.01.2025 року, 25.07.2024 року ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару (транспортного засобу) - легкового автомобіля марки «SUBARU», модель «OUTBACK», номер кузова НОМЕР_2 з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документу, що є підробленим, а саме: довіреності від 25.07.2024 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Снитюк Любов`ю Григорівною на бланку серії НТА № 850050, зареєстровану в реєстрі за № 12.

В судовому засіданні представник Житомирської митниці, зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 митних правил та просив останнього притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення. Заперечував проти закриття провадження та направлення матеріалів справи до органів досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кривошей А.М. просив суд взяти до уваги досліджені докази та направити справи до органів досудового розслідування на підставі ст. 253 КУпАП. Звертав увагу суду, що його підзахисний є лише водієм, який за трудовим договором привіз автомобіль, весь пакет документів, який він надав на кордоні митникам, передав йому його роботодавець. Крім того, автомобіль було розмитнено, сплачено всі обов`язкові платежі і зареєстровано на громадянку ОСОБА_2 регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в м. Києві.

ОСОБА_1 , надаючи пояснення суду, зазначив, що він виконував виключно функцію водія, перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 і неодноразово їздив за автомобілями, документи йому передавав ОСОБА_3 , він не знайомий ні з ОСОБА_4 , ні з ОСОБА_5 , оригіналу довіреності він не бачив, митникам на кордоні надав роздруковану з мессенджера копію, на ній було проставлено штамп і ця копія і залишилася зі всім пакетом документів на митниці.

Судом викликались для допиту у якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , які в суд не з`явились, але ОСОБА_3 та ОСОБА_6 надали суду письмові пояснення.

Так, від ОСОБА_3 12.05.2025 р. через систему «Електронний суд» надійшли пояснення, в яких він зазначає, що співпрацював з ОСОБА_1 по доставці транспортних засобів в України. ОСОБА_1 виконував на його пропозицію доставку автомобіля марки «SUBARU», модель «OUTBACK», номер кузова НОМЕР_2 в липні 2024 року на замовлення ОСОБА_2 , яка придбала цей автомобіль у США, ОСОБА_1 забирав цей автомобіль з морського порту «Клайпеда» у Литовській Республіці. Спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_2 відбувалось у телефонному режимі. Декларування зазначеного автомобілю здійснювала брокер ОСОБА_5 , яка подавала декларацію до Житомирської митниці на автомобіль. Де і при яких обставинах була отримана довіреність від 25.07.2024 р., посвідчена приватним нотаріусом Луцького районного округу Волинської області в реєстрі за № 12, він пояснити не може, особисто він оригіналу даної довіреності не бачив і не отримував.

Від ОСОБА_5 13.05.2025 р. на електронну адресу суду надійшли пояснення, в яких вона підтримала свої письмові пояснення, які вона надавала Житомирській митниці та акцентувала увагу на тому, що вона, як митний брокер, діє на підставі укладеного договору з замовником про надання відповідних послуг при проведенні митної процедури по розмитненню товарів, керуючись наданими їй документами замовником і їх достовірність, правдивість і походження їй не відомо. Крім того, відповідно до ст. 335 МК України, до визначених документі та відомостей, які надають митному органу в паперовій або електронній формі під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларантом, уповноваженою ним особою або перевізником залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, такий документ, як довіреність, не входить. Отже і підстав у неї вимагати у клієнта таку довіреність у паперовому виді у неї не було.

Дослідивши матеріали справи суд встановив.

З копії довіреності від 25.07.2024 року, посвідченої Приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Снитюк Любов`ю Григорівною на бланку серії НТА № 850050, зареєстровану в реєстрі за № 12, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України: НОМЕР_3 , виданий Голосіївським РУ ГУМВС України в місті Києві, 07.05.2002, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , уповноважила громадянина України ОСОБА_1 , серед іншого представляти її інтереси з питань придбання на її ім`я, транспортування та розмитнення транспортних засобів будь-якої марки типу на моделі. Довіреність видана строком на один місяць та дійсна до двадцять п`ятого серпня дві тисячі двадцять четвертого року з правом передоручення.

26.07.2024 до Житомирської митниці подано електронну митну декларацією (ЕМД) типу ІМ40ДЕ від 26.07.2024 за № 24UA88U0, відповідно до якої було проведено митне оформлення товару (графа 31), а саме: «легкового автомобіля: марка - SUBARU; модель - OUTBACK; номер кузова НОМЕР_2 ; тип двигуна - бензин; робочий об`єм циліндрів двигуна - 2387 см3; кількість місць - 5; тип кузова - універсал; календарний рік виготовлення - 2022; модельний рік виготовлення - 2023; дата першої реєстрації - 01.01.2023; вага брутто/нетто - 2062 кг; країна відправлення/експорту - США (US)». Разом з ЕМД подано товаросупровідні документи на товар, серед яких свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 07.05.2024 № DGCH, інвойс від 01.03.2024 №26283, довіреність від 25 липня 2024 року, посвідчену Приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Снитюк Любов`ю Григорівною на бланку серії НТА № 850050, зареєстровану в реєстрі за № 12. Згідно з товаросупровідними документами та ЕМД 24UA88U0 одержувач/імпортер товару (графа 8): ОСОБА_8 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 09.10.2020р, органом № 0717, АДРЕСА_1 , (ІПН: НОМЕР_1 ), особа, відповідальна за фінансове врегулювання (графа 9): ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 07.05.2002р. Голосіївським РУ ГУ МВС України в АДРЕСА_2 , (ІПН: НОМЕР_4 ); декларант (графа 14/54): ФОП ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 , (ІПН: НОМЕР_6 ), якою подано до митного оформлення цю митну декларацію з товаросупровідними документами в електронному вигляді, про що свідчить її цифровий підпис.

Вартість зазначеного товару (легкового автомобіля) відповідно до інвойсу від 01.03.2024 № 26283 - 13488 USD, що з урахуванням курсу НБУ на дату переміщення 25.07.2024 цього товару (транспортного засобу) через митний кордон України у національній валюті становило 555 940,29 гривень).

27.09.2024 під час здійснення перевірки дотримання вимог законодавства при переміщенні через митний кордон України товару та декларуванні його при митному оформленні у внутрішній митниці Житомирською митницею за вихідним номером від 27.09.2024 № 7.19-3/20-01/8.19/7816 направлено запит Приватному нотаріусу Луцького районного нотаріального округу Волинської області Снитюк Любові Григорівні.

16 жовтня 2024 Житомирською митницею отримано відповідь приватного нотаріуса Л.Г. Снитюк за № 9/01-16 від 16.10.2024 (вх. Житомирської митниці від 16.10.2024 № 9663/8.19-20), у якій вона серед іншого зазначила, що довіреність від імені ОСОБА_2 ім`я ОСОБА_1 25.07.2024 року за реєстровим № 12 нею не посвідчувалась. Спеціальні бланки серії НТА № 850050 та НТА № 193459 нею не отримувалися та не витрачалися.

29.10.2024 Житомирською митницею отримано лист-пояснення ОСОБА_1 , в якому він зазначив, що він є найманим робітником в якості водія ПП ОСОБА_9 та повідомив, що переміщення ним через митний кордон України автомобіля Субару, здійснювалось на підставі товаросупровідних документів, а також копії доручення на переміщення ТЗ, які йому передав ПП

ОСОБА_10 відповіді Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області від 12.02.2025 р., надану на адвокатський запит встановлено, що у провадженні відділу Житомирського РУП 3 1 ГУНП в Житомирській області знаходиться провадження, відомості про яке було внесено до ЄРДР за № 0003936 від 16.12.2024 р. з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України, предметом розслідування якого є факт підробки документів під час митного оформлення транспортного засобу марки «SUBARU», модель «OUTBACK», номер кузова НОМЕР_2 ; досудове розслідування триває.

З відповіді РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві на адвокатський запит встановлено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, 10.08.2024 в ТСЦ № 8045 транспортний засіб «SUBARU», модель «OUTBACK», номер кузова НОМЕР_2 зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , підстава ВМД № 101030000/2024/7688 від 26.07.2024 р.

Відповідноч. 1 ст. 8 МК України митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями статті 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Відповідно до приписів ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з положеннями ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягається, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України адміністративна відповідальність передбачена за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як видно зі змісту вказаної норми, основним безпосереднім об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

У відповідності до п. 37 ч. 1 ст. 4 МК України перевізником є особа, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України, зокрема для змішаного (комбінованого) перевезення - особа, яка використовує (експлуатує) транспортний засіб, що безпосередньо приводить у рух або перевозить розміщені на ньому інші транспортні засоби як активний транспортний засіб.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, коли особа, яка вчинила правопорушення, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх. Тобто правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару, є підробленими чи одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає шляхом подання цих документів незаконно перемістити товар.

Так, згідно з роз`ясненнями, що викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 вказаної Постанови).

Відтак, визначальним для встановлення наявності у діях особи складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є доведеність прямого умислу особи.

Як вбачається зі складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, останньому ставиться у провину вчинення дій, спрямованих на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України.

Таким документом, на думку митного органу, у даному випадку є довіреність від 25.07.2024 року, посвідчену Приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Снитюк Любов`ю Григорівною на бланку серії НТА № 850050, зареєстровану в реєстрі за № 12.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд виходить з того, чи був він обізнаний про підроблення довіреностей та купчого документу коли надавав їх при в`їзді в Україну та під час митного оформлення. При цьому враховується, що даних про те, що ОСОБА_1 несе відповідальність за належне оформлення відповідної довіреності, в справі немає.

При цьому долучені до протоколу документи вказаних висновків суду не спростовують, оскільки не містять жодних відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_1 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення.

Отже, в ході розгляду матеріалів справи не доведено, як наявності умислу в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, так і вчинення ним вказаних вище дій з необережності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що митним органом не надано належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні поставленого йому у провину адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За приписами ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, за обставин відсутності доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, виходячи з положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, у суду відсутні підстави для встановлення в діях вказаної особи наявності ознак порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Враховуючи, що за фактом підроблення довіреності від 25.07.2024 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Снитюк Любов`ю Григорівною на бланку серії НТА № 850050, зареєстровану в реєстрі за № 12, вже проводиться досудове розслідування, відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР, а суд дійшов переконання про відсутність умислу ОСОБА_1 на переміщення автомобілю через митний кордон України з приховуванням від митного контролю через недоведеність його обізнаності щодо недостовірності довіреності, суд не вбачає в даному випадку підстав для направлення матеріалів справи до органу досудового розслідування в порядку ст. 253 КУпАП, як про те просив захисник.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що відповідно до вимог ст. 247 КУпАП є підставою до закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 247, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, ст. ст. 458, 489, 527-529 МК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Луньова Д.Ю.