Справа №: 398/2270/25
провадження №: 3/398/826/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"22" травня 2025 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Молонова Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2025 до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 325509 від 13.04.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 13.04.2025 близько 13 год. 00 хв. за місцем проживання: АДРЕСА_1 , висловлювався в адресу вітчима ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , образи нецензурною лайкою та вдарив по нозі, чим вчинив психологічне домашнє насильство. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, причина неявки суду невідома.

З метою своєчасного та належного розгляду справи, виконання завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, з врахуванням вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, відповідно до якої під час розгляду судом справ, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без його участі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 325509 від 13.04.2025, в якому зазначені обставини скоєного останнім правопорушення; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; копією постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.12.2024, справа №398/5864/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; копією постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.06.2024, справа №398/2980/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З огляду на викладене, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, надані докази підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу порушника, який не працює, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, призначені покарання у вигляді штрафів за вчинені попередні правопорушення не виконані, ступень його вини.

Враховуючи викладене, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 30.09.2014 року у справі №30/01/2015 «Швидка проти України» (Заява № 17888/12), суд зазначає, що апеляційна скарга заявниці на постанову від 30 серпня 2011 року, подана того ж дня, не зупиняла виконання судового рішення, а накладене стягнення було застосовано невідкладно. Це було зроблено відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким передбачено невідкладне виконання постанови лише якщо вона стосується позбавлення волі (за винятком ще одного положення, яке не стосується питання, про яке йдеться) (див. пункт 16). Якщо б покарання було іншим, рішення суду першої інстанції набрало б законної сили лише за відсутності апеляційної скарги упродовж встановленого законодавством строку або якщо б апеляційний суд залишив його без змін. Проте у цій справі перегляд судом апеляційної інстанції відбувся після того, як заявниця відбула у повному обсязі призначене судом першої інстанції покарання. Суд вважає незрозумілим, як такий перегляд на цій стадії міг ефективно виправити недоліки рішення суду нижчої інстанції. Якщо існує право на перегляд за статтею 2 Протоколу № 7, воно має бути таким же ефективним. 3 огляду на вищевикладене Суд констатує, що у цій справі було порушення статті 2 Протоколу № 7.

Тому постанова про накладення адміністративного стягнення у виді арешту, повинна виконуватись після набрання постановою законної сили.

Також суд зазначає, що з метою недопущення права на апеляційне оскарження, строк на подання апеляційної скарги необхідно рахувати з моменту фактичного отримання постанови особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Рахунок: UA0026001; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Арешт виконувати після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя Юлія Володимирівна Молонова