Справа № 154/778/25 Провадження №33/802/336/25 Головуючий у 1 інстанції:Пустовойт Т. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

секретаря судового засідання Богдан Л.М.,

захисника ОСОБА_1 Лесика С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Лесика Сергія Ігоровича в інтересахособи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 29 квітня 2025 рокупро притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Володимирського міського суду Волинської області від 29.04.2025року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.02.2025 року о 11:54 годині в місті Володимир по вулиці Ковельська, 132/1 керував транспортним засобом «FORD KUGA» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням захисник Лесик С.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, а провадження закрити за відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція №1395), так як розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся у відсутності особи правопорушника.

Окрім того з наявних доказів у матеріалах справи неможливо встановити факту дотримання працівниками поліції процедури з оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , останньому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не роз`яснено права та обов`язки, передбачені КпАП України.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Захисник не заперечував щодо продовження судового розгляду за відсутності його довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Лесика С.І., який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів, просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини суд повинен виходити з положень ст.251 КпАП України, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КпАП України, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до диспозиції ст.130 КпАП України адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 ПДР України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КпАП України, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція №1452/735).

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №247662 від 15.02.2025 року (а.с.3),

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с.4),

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначені ознаки сп`яніння та також відмова від проходження огляду (а.с.5),

- постановою про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КпАП України (а.с.6);

- довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія по місцю свого проживання серії НОМЕР_2 від 13.09.2022 року (а.с.8),

- відеозаписом з нагрудних боді-камер інспекторів поліції (а.с.9).

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що дії працівників поліції є правомірними і відповідають вимогам ст.266 КпАП України, Інструкції № 1452/735, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог п.2.5 ПДР України складений відповідно до вимог закону.

Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, із якого вбачається, що працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил паркування, законно та обґрунтовано запропонували останньому пройти огляд, оскільки виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова та хода. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, вів себе агресивно, а згодом самовільно залишив місце зупинки транспортного засобу. В той же час необхідно зазначити про те, що ОСОБА_1 мав можливість пройти огляд на визначення стану сп`яніння та бути присутнім під час складання адміністративних матеріалів.

Відтак у працівників поліції були всі підстави скласти відносно водія протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином доводи захисника про порушення прав ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів не знаходять свого підтвердження, так як такі матеріали було складено за відсутності водія з об`єктивних причин, а саме, самовільного залишення місця події, що унеможливило ознайомлення його з правами та обов`язками, передбаченими КпАП України, протоколом про адміністративне правопорушення та вручення відповідних копій.

Доводи захисника про порушення працівниками поліції вимог Інструкції №1395 та розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КпАП України у відсутності особи порушника не заслуговують на увагу, адже жодним чином ні спростовують, ні доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не обмежений у праві оскаржити постанову поліцейського у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином мотиви апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Лесика Сергія Ігоровича в інтересахособи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 29 квітня 2025 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.