г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2517/25
Номер провадження 3/213/763/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

13.05.2025 до суду надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 315541, складений 29.04.2025, за змістом якого: 29.04.2025 о 21:01 год. за адресою м. Кривий ріг, вул. Генерала Безручка, буд.30, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, громадянин пройшов огляд на місці на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного пристрою Драгер Алкотест 6820 прилад ARHJ-0308, результат тесту 1256 склав 2,29 проміле у видихаємому повітрі, ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за дії передбачені ч.ч.1-3 ст.130 КУпАП, чим порушив п.2.9.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП. Зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 475679, 475731, 475122.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 пояснень не надав.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. А тому вважаю за необхідне розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, вважаю необхідним розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

ІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, будучи центральним нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини по притягненню до адміністративної відповідальності, передбачає застосування адміністративного стягнення за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зміст цього діяння розкривається у диспозиції частини 2 статті 130 цього Кодексу.

ІІІ. Оцінка доказів, мотиви суду та прийняте у справі рішення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт; направлення водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції; квитанція тестування на алкоголь до протоколу; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; DVD диск з відеозаписом з місця події; довідку про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами; інформацію про притягнення ОСОБА_1 26.02.2025 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП; картка обліку адміністративного правопорушення; додаткова інформація, при всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, роблю висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Згідно з додатковою інформацією, інспектор ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП О.Івашко просить вважати вірною кваліфікацію за ч.2 ст.130 КУпАП. Зазначив, що у фабулі адміністративного протоколу було допущено помилку, просив вважати вірною фабулу: «29.04.2025 о 21:01 год. за адресою м. Кривий ріг, вул. Генерала Безручка, буд.30, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, громадянин пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу DRAGER ALCOTEST 6820 прилад ARHJ-0308 на місці зупинки. Результат тесту 1256 склав 2,29 проміле у видихаємому повітрі. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 475679, 475731, 475122».

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, з відео, долученого до матеріалів справи видно, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліції. ОСОБА_1 було повідомлено про причину зупинки. В процесі спілкування, у інспектора патрульної поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, останньому було повідомлено ознаки сп`яніння та запропоновано пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 погодився пройти тест. Результати тесту становлять 2,29 проміле, ОСОБА_1 погодився з результатами пройденого тесту, останньому було роз`яснено його права та обов`язки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.02.2025 (справа 213/478/25) було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить40 800 /сорок тисяч вісімсот/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.Постанова набрала законної сили 11.03.2025.

Інспектор ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП О.Івашко просить вважити вірною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, згідно додаткової інформації, а протокол серії ЕПР1 №315541 складений за ч.3 ст.130 КУпАП.

За змістом частини третьої статті 130 КУпАП: дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто інспектором патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було допущено помилку в частині кваліфікації дій ОСОБА_1 .

З цього приводу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У чинному КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною другою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вчинене повторно протягом року.

При цьому враховуючи, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.1 КУпАП, крім іншого, є і запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, слід дійти висновку, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в протоколі, однак лише в частині зміни правової кваліфікації правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження.

З позиції Верховного Суду в постанові від 19 жовтня 2021 в справі №552/2540/20 вбачається, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації/зміни кваліфікації допускаються лише в бік покращення становища особи, зокрема шляхом застосування закону про менш тяжке діяння. Закриття судом провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій не узгоджується із завданнями судочинства. Відмова від переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено звинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного і створить умови для повторної віктимізації.

Наведене (щодо закриття провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій) також узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03 липня 2019 (справа №288/1158/16-к).

За наведених обставин, враховуючи, що перекваліфікація інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення призводить до пом`якшення відповідальності, суд приходить до висновку про необхідність такої перекваліфікації та вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

При цьому перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозапису з бодікамер патрульних поліцейських.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

На підставі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначені виду адміністративного стягнення, враховую особу порушника, характер вчиненого правопорушення, який вирізняється особливою суспільною небезпечністю, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. Тому, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил дорожнього руху необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, за яке частково не відбуто стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на момент розгляду справи.

Враховуючи викладене, при призначенні ОСОБА_1 стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.02.2025 у справі 213/478/25, що становить 4 роки 10 місяців 13 днів.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з порушника судовий збір.

За змістом ст. 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлена Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 24, 27, 40-1, 130 ч.3, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднати невідбуту частину додаткового стягнення відповідно до постанови Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.02.2025 у справі 213/478/25 та остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 (сім) років 10 (десять) місяців 13 (тринадцять) днів.

Адміністративний штраф стягнути за наступними реквізитами:

Отримувач платежу ГУК у Дн-кій обл/Дн-ка об. 21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО) 899998

Рахунок UA0004001

Код класифікації доходів бюджету - 21081300

Призначення платежу

_____;______________________;21081300

Серія Номер протоколу

(адміністративний штраф (ДАІ) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху)

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України з місцезнаходженням: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, за реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО) 899998

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Відповідно до частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органом державної виконавчої служби з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя О.М. Нестеренко