Провадження№ 3/522/2858/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

(повний текст)

12.05.2025 року Місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Коваленко В.М., за участю секретаря Перебендюка Д.К., захисника Павленка О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст.130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.08.2024р. о 23 годині 27 хвилин, за адресою м.Одеса, вул. Старопортофранківська, 137, керував електросамокатом з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

За вказаним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР №113695 від 17.08.2024 року передбачене ч.1 ст.130 КпАП.

Позиція учасників судового розгляду.

В судовому засіданні захисник Павленко О.В. просив закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на наступне.

1.В оскаржуваному протоколі не зазначено відомості щодо моделі електросамокату та його технічні ознаки.

2.На відеозаписі з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду та зазначає, що бажає пройти огляд у медзакладі.

3. ОСОБА_1 не розяснені його права в порядку ст.256 КпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Отже, порядок проходження огляду на стан спяніння було порушено, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторони захисту та оглянувши відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, суд доходить таких висновків.

Судом оглянуто перший відеозапис із камер поліцейських, на якому зафіксовано, як водій рухається з дружиною на електросамокаті. На другому відеозаписі зафіксовано як він неохоче відповідає на запитання, не називає прізвище, імя, по-батькові, поводиться агресивно, мова порушена, очевидно, що перебуває у стані спяніння, сперечається з поліцейськими, водночас останні поводяться коректно. На пропозицію співробітників поліції пройти огляд на місці або у медзакладі, говорить, що не буде проходити огляд, оскільки не керував транспортним засобом, потім говорить, що бажає пройти огляд у медичному закладі. Йому пропонують сісти в автомобіль, він у відповідь сперечається, говорить, що не керував транспортним засобом, сперечається, застосовує нецензурну лексику. Замість проходження огляду, викликає поліцію. Поліцейський показує йому відео, де він керує транспортним засобом, він заперечує, відмовляється від огляду. ОСОБА_1 розяснено, що буде складено протокол за ч.1 ст.130 КпАП. Він викликає другий патруль поліції, постійно сперечається, йому ще раз показують відео, однак факт керування транспортним засобом він заперечує. На відеозаписі чітко видно,як він керує електросамокатом, а дружина за нього тримається.

За таких обставин факт керування ОСОБА_1 електросамокатом з ознаками сп`яніння є доведеним та не викликає жодних сумнівів.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, зокрема є водії транспортних засобів, а тому слід зазначити, що вказана норма закону передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів, а не лише механічних транспортних засобів.

1. Суд не погоджується з доводами сторони захисту, стосовно того, що працівниками поліції не ідентифіковано транспортний засіб, яким на їх думку, керував ОСОБА_1 , з огляду на таке. Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху, транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 №2956-IX, легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину. З викладеного вбачається, що електричний прокатний самокат яким керував ОСОБА_2 , законом віднесено до транспортного засобу. Крім того, в диспозиції ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами, без зазначення їх технічних характеристик, а отже за керування всіма видами пристроїв, які законом віднесено до транспортних засобів.

Отже, електросамокат відповідає поняттю «транспортний засіб», яке визначено пунктом 1.10 ПДР, та є транспортним засобом. Відповідно, на осіб, які ним керують розповсюджуються обмеження, встановлені ст.130 КУпАП та п. 2.5, п. 2.9 «а» ПДР України.

2. На відеозаписі поліцейським зафіксовано о 23.34, як він запитує у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на стан спяніння, на що ОСОБА_1 погоджується, поліцейський пропонує пройти огляд на місці за допомогою приладу Алкотестер Драгер чи поїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 дійсно погоджується поїхати до медичного закладу, проте відмовляється сідати в машину до поліцейських, з метою його доставлення до закладу. О 23.44 ОСОБА_1 говорить, що йшов пішки.

Суд розцінює таку поведінку, як відмову від проходження огляду на стан спяніння.

3. На відеозаписі також зафіксовано, що під час складання поліцеським протоколу в 00.01 за фактом відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, ОСОБА_1 було ознайомлено з його змістом, в цей час ОСОБА_1 повідомляє поліцейського, що бажає пройти огляд.О 0.11. поліцейський показує відео ОСОБА_1 , де зафіксовано його рух з дружиною на самокаті, однак ОСОБА_1 заперечує, що керував самокатом та говорить, що ним керувала його дружина. Поведінка ОСОБА_1 під час та після складання протоколу свідчить, що особа намагається затягувати час, з метою уникнення відповідальності. Під час розмови з ОСОБА_1 , патрульний поліцеський намагається пояснити порядок проходження огляду, наслідки відмови від проходження огляду та складання протоколу проте ОСОБА_1 поводить себе агресивно, викликає поліцію, заперечує факти, які встановлені на відеозаписі, що фактично унеможливлює розяснення останньому його прав. В той же час, факт нероз`яснення поліцейськими прав ОСОБА_1 не звільняє його від відповідальності за вичнення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП, оскільки під ча судового розгляу суд заберзпечив реалізацію ним своїх прав у повному обсязі через захисника.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими судом під час розгляду справи належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№113695 від 17.08.2024 ; - довідкою про отримання особою посвідчення водія, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія категорії А В С CE D.

-довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню.

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 17.08.2024 року, згідно якого у ОСОБА_1 співробітниками поліції виявлено запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови та зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від прроходження огляду на стан спяніння.

- диском з відеозаписами з нагрудних камер співробітників УПП, на якому зафіксовано обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що вказані вище докази узгоджуються із даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього.

За таких обставин, суд відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясувавши всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дослідивши безпосередньо у судовому засіданні докази, поза розумним сумнівом дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, Суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, Суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року№ 3674-VI з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. 9, 24, 34, 130, 283, 284, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , на підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя :