КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївський районний суд м. Києва від 29 червня 2023 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 07 лютого 2023 року о 01 годині 50 хвилин керував транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві на вул. Саперно-Слобідська, 104, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року відносно нього, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Також ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року, в обґрунтування якого вказує, що повідомлення про призначений розгляд на його адресу не надходили, про прийняте рішення він дізнався 24 лютого 2025 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки постанову суду не отримував, що підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що із матеріалів адміністративної справи не вбачається чи дійсно він керував автомобілем, чи автомобіль перебував у статичному стані, або автомобілем керувала інша особа.

Більш того, поліцейські не фіксували за допомогою технічних засобів як саму зупинку автотранспорту, так і сам автотранспорт, де він перебував відносно проїжджої частини автошляху під час руху.

Апелянт зазначає, що якщо і була зупинка авто під керуванням ОСОБА_1 , то поліцейські фактично зупинили водія без поважних підстав, встановлених чинним законодавством України.

Із матеріалів справи також не вбачається, що були допущені будь-які порушення правил дорожнього руху, за які слід було зупинити транспортний засіб, у зв`язку з цим всі наступні вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 , він не зобов`язаний був виконувати.

Тому, на думку апелянта, всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в суді першої інстанції, постанова судді були винесена за відсутності особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, також в матеріалах справи відсутні дані про вручення копії постанови судді, суддя апеляційного суду, вважаючи ці обставини поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, ухвалює рішення про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївський районний суд м. Києва від 29 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 .

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість вказаної постанови є безпідставними.

Висновок, викладений у постанові судді Голосіївський районний суд м. Києва від 29 червня 2023 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 437435 від 07 лютого 2023 року, роздруківкою тесту приладу «Drager», результат якого склав 1,77 ‰, даними акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в порушення вимог ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" патрульним поліцейським не було зазначено підстави для зупинки транспортного засобу, а також не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, є безпідставними, оскільки причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції безпідставно спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого убачається, що поліцейські при спілкуванні з ОСОБА_1 виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння про що повідомили його та запропонували пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, на що ОСОБА_1 погодився.

При застосуванні приладу «Drager» 7510 для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був встановлений результат - 1,77 ‰, що є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як це передбачено п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким показники спеціальних технічних засобів після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Доводи апелянта про те, що складання адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП було здійснено безпідставно, оскільки факт керування ОСОБА_1 автомобілем не доведено, є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, убачається, що ОСОБА_1 працівник поліції оголосив зміст протоколу про адміністративне правопорушення, а сам ОСОБА_1 підписав протокол.

При цьому, згідно з відеозаписом водій ОСОБА_1 не заперечує факту керування ним транспортним засобом та того факту, що його було зупинено працівниками поліції.

Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що обставини, викладені в ньому, щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень чи заперечень.

Отже, доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються наявними у справі доказами.

Суддя апеляційного суду не бере до уваги доводи апеляції щодо законності підстав зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , позаяк причина зупинки автомобіля не звільняє водія від обов`язку, встановленого п. 2.5 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 суддею районного суду дотримано вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зокрема, всебічно, повно та об`єктивно з`ясовано обставини справи, постанова судді відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, тому суддя апеляційного суду не приймає до уваги доводи апеляції захисника про порушення суддею районного суду вимог процесуального закону.

За таких обставин суддя апеляційного суду не убачає підстав для скасування постанови судді Голосіївський районний суд м. Києва від 29 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївський районний суд м. Києва від 29 червня 2023 року

Постанову судді Голосіївський районний суд м. Києва від 29 червня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 752/4651/23

Провадження № 33/824/2071/2025

Головуючий у першій інстанції Токман Ю.Ф.

Доповідач Ковальська В.В.