Справа № 711/4087/25
Номер провадження 3/711/1189/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Комплєктова Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , працюючої адміністратором ПАБ «Оскар», ІПН НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАД № 690827 від 01.05.2025 ОСОБА_1 , 01.05.2025 о 20.13 год. перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків, внаслідок чого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив крадіжку, чим ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що 01.05.2025 її син не вчиняв крадіжку. Їй повідомив працівник поліції, що її син вчинив крадіжку велосипеда разом зі своїм товаришем. Коли вона прийшла для складання протоколу, то мама дівчинки ОСОБА_3 повідомила, що вкрали велосипед двоє хлопців, один з них ОСОБА_4 . ОСОБА_5 серед них не було. Коля це товариш ОСОБА_5 , він завжди підбиває її сина на погані вчинки. Чому склали протокол за цією подією, вона не знає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 1 статті 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто в ухиленні від виконання покладених на неї обов`язків по вихованню та догляду за своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2 , який вчинив крадіжку велосипеда.

Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, додані: копія протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.05.20215, в якому зазначено, що 01.05.20254 о 16.00 год. біля магазину по вул. Гагаріна, 47 в м. Черкаси двоє підлітків викрали велосипед рожевого кольору та поїхали в сторону школи № 34 по вул. Гагаріна. Підлітки одягнені у шорти та футболки, віком 9-10 років; копія письмового пояснення ОСОБА_3 про те, що її дочка поставила біля магазину велосипед, попросила свою подругу, щоб вона подивилась за ним і пішла до магазину. В цей час до подруги підійшли двоє невідомих дітей, віком 8-10 років та запропонували 1000 грн. за те, щоб покататися на велосипеді. Дівчинка їм відмовила і вони без дозволу взяли велосипед, один з них сів на нього та поїхав кататися в напрямку школи № 34 по вул. Гагаріна. Хлопці були одягнені у шорти та футболки. Один з цих дітей залишив свій самокат. Дочка вийшла з магазину побачила, що велосипед відсутній та подзвонила їй; заява ОСОБА_3 про те, що велосипед їй повернули, матеріальних збитків не завдано.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 крадіжку велосипеда не вчиняв, що підтверджується свідченнями ОСОБА_1 та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , а інших доказів того, що саме неповнолітній ОСОБА_2 вчинив крадіжку велосипеда суду не надано.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищевказані норми закону визначають необхідність доказування кожного адміністративного правопорушення належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Враховуючи викладене, в матеріалах справи не знайшлося підтвердження того, що неповнолітній ОСОБА_2 вчинив крадіжку велосипеда, а відповідно і ОСОБА_1 не ухилилася від своїх батьківських обов`язків, в контексті ч.1 ст.184 КУпАП.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, приходжу до висновку про відсутність належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова