Справа № 195/83/25
ПОСТАНОВА
14.05.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Скрипченко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює керівником відділення АТ «А-БАНК», місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 173-2, ч.1 ст.173-2 КУпАП,
як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №№182765 від 15.01.2025 року, гр.-н ОСОБА_1 15.01.2025 року близько 12.15 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку, домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини гр.-ки ОСОБА_2 , в ході якої в бік останньої висловлювався нецензурною лайкою, чим було завдано шкоди психологічному здоров`ю, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу по адміністративне правопорушення серії ВАД №182764 від 15.01.2025 року вбачається, що гр.-н ОСОБА_1 15.01.2025 року близько 12.15 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку, домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини гр.-ки ОСОБА_2 , в ході якої в бік останньої висловлювався нецензурною лайкою, чим було завдано шкоди психологічному здоров`ю. Дана сварка відбувалася у присутності малолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2019 р.н. та ОСОБА_4 , 2015 р.н., за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Гр.-н ОСОБА_1 провину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав, просив задовольнити його письмове клопотання про закриття адміністративного провадження.
Суддя, вивчивши та дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення ВАД №№182764, 182765 від 15.01.2025 року, письмові докази, заслухавши порушника, приходить до наступних висновків.
Згідно з приписами ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п.14 ст.1 Закону України «Про запобігання та проти діюдомашньому насильству» психологічне насильство-форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі що до третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно з п.17 ст.1 Закону України«Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Виходячи з вказаної правової норми, суд вважає, що вищезазначені справи повинні бути обєднанні в одне провадження, та за результатами їх розгляду має бути прийнято одне рішення, оскільки постанови по жодному з них ще не приймалась.
Пунктом 2.22 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173визначено, що у разі об`єднання судових справ в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з обєднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до постанови суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи та відмітки про об`єднання справ із зазначенням номера нової судової справи.
З урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що адміністративні протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення справа підлягають об`єднанню в одне провадження.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 та 2 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті.
Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати наступне: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст.ст.251,252 КупАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.
Постанова суду згідно зі ст. 283 КупАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

На підтвердження провини громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП до суду надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 182765 від 15.01.2025 року;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №182764 від 15.01.2025 року;

- протоколи прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 15.01.2025 року;

- письмові пояснення громадянки ОСОБА_5 від 15.01.2025 року;

- письмові пояснення громадянина ОСОБА_6 від 15.01.2025 року;

- форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 15.01.2025 року;

- копії термінових заборонних приписів стосовно кривдника за №№573839,573838 від 15.01.2025 р.;

- рапорти поліцейського СРПП ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Овчаренка Даніїла від 15.01.2025 року;

- довідки поліцейського СРПП ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Овчаренка Даніїла, згідно яких станом на 15.01.2025 року громадянин ОСОБА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності за чч.1,2 ст.173-2 КУпАП не притягувався.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого чч.1,2 ст.173-2 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого чч.1,2 ст.173-2 КУпАП, суду не надано.

Доводи ОСОБА_1 в частині того, що конфлікт був спровокований потерпілою суд до уваги не приймає, оскільки вони жодним чином не виключають в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого чч.1,2 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого чч.1,2 ст.173-2 КУпАП доведена у повному обсязі.

Окрім того, діти є найбільш вразливою категорією громадян, а тому потребують додаткового гарантування з боку держави та й уваги громадянського суспільства до їх проблем.

Конституційні норми позиціонують дитинство як вагомий інститут державно-правового захисту. Родина, сім`я, близьке оточення дитини мають бути тим середовищем, де вона має відчувати себе в безпеці та захищеною.

Водночас, на переконання суду, у даній справі діти стали заручниками конфліктної ситуації між своїми батьками, які керуючись власними емоціями не можуть знайти порозуміння між собою, що безумовно впливає на їх психологічне здоров`я та розвиток.

Разом з цим, поведінка батька дітей, який вчинив конфлікт 15.01.2025 року, на думку суду неправомірною, жодним чином не виправдовує його дій щодо своїх дітей.

На підставі вищевикладеного, твердження ОСОБА_1 щодо відсутності доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні щодо своїх дітей умисних дій психологічного характеру є неспроможними та спростовується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, і підстав для закриття провадження у справі відповідно до п.1 ст.247 КупАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, суд не вбачає.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, та інші обставини, викладені у ст.ст. 33-35 КУпАП, вважаю, що є всі підстави для застосування до останнього адміністративне стягнення з урахуванням положень ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Інші види стягнення є більш суворими, для їх застосування достатніх підстав не вбачається.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.33-36, 40-1, ч.2 ст.173-2, ч.1 ст.173-2, 280, 283, 284,285,294 КУПАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2КУпАП єдиний унікальний №195/85/25 (провадження №3/195/92/25); за ч.2 ст.173-2КУпАП єдиний унікальний №195/83/25 (провадження №3/195/91/25), та присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний №195/83/25 (провадження №3/195/91/25).

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст.173-2 КупАП - штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок) грн.;

- за ч.2 ст.173-2 КУпАП - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 510,00 грн (п`ятсот десять) грн.

На підставі ст.36 КУпАП визначити остаточне стягнення ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять) грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.308 КупАП у разі несплати правопорушником штрафу в 15-денний термін з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з громадянина ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі в розмірі 605 /шістcот п`ять / гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Повний текст постанови складено 19.05.2025 року.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови.

Суддя : Д.М.Скрипченко