ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/366/25Головуючий у 1-й інстанції Торська І.В.
Провадження № 33/817/268/25 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Данильчука Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Данильчука Н.Б. на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Згідно даної постанови, 13.03.2025 року о 13 годині 19 хвилини в с.Бедриківці по вуж.Жиравка-1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоцикл марки Мустанг, д.н.з б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме було відчутно різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння шкірного покриву, виражене тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6810, номер тесту 1032, результат становить 0,30 проміле. Також водієві було запропоновано проїхати в медичний заклад для проходження аналогічного огляду, однак водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги мотивує тим, що порушено порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 заперечував результат проведеного огляду на стан сп`яніння, але працівники патрульної поліції не запитали чи погоджується він із результатом.

Крім того він відмовився проїхати в медичний заклад, тому у його діях наявне порушення вимог п.2.5, а не п.2.9а Правил дорожнього руху.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без належного дослідження та оцінки всіх доказів, наявних в матеріалах справи, а обмежився лише викладенням їх переліку, без зазначення, що саме вони доводять чи спростовують.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.2 ст.266 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021 року) передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, проходив огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810.

Згідно долученої до протоколу роздруківки, вбачається, що за результатами тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 , виявлено0,30% проміле. Зазначено, що тест проводився за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» №0558, останнє калібрування якого здійснювалось 21.06.2025 року.

Так, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення ним вимог п.2.9 а ПДР України.

Відповідно до п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №270250 від 13.03.2025 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810» №0558 .

Також на даних, зафіксованих на відео з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, однак він заперечував результат такого огляду на стан сп`яніння.

При цьому ОСОБА_1 відмовився від підпису у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також у роздруківці результатів приладу, у зв`язку із незгодою з його результатами.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, в даному випадку за обставин незгоди водія ОСОБА_1 з результатами огляду працівниками поліції на стан сп`яніння, огляд його відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП мав бути проведений у закладі охорони здоров`я.

Натомість, як вбачається із долученого до справи відеозапису у ОСОБА_1 не було з`ясовано чи він погоджується із результатом огляду, при цьому останній відмовився пройти огляд у медичному закладі.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином інкриміноване ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, яка передбачає керування в стані алкогольного сп`яніння, не підтверджено документально, оскільки, враховуючи що водій не погодився із даними технічного пристрою, належним доказом встановлення факту керування в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог законодавства, є акт медичного огляду складений у закладі охорони здоров`я та медичний висновок, даний за результатами такого огляду, який в матеріалах справи відсутній.

Водночас, факт керування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як це передбачено п.2.9 а ПДР не було встановлено й даними протоколу про адмінправопорушення, відповідно до змісту якого, поліцейськими зазначено лише, що ОСОБА_1 керував т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: відчутно різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння шкірного покриву, виражене тремтіння пальців рук, що в свою чергу не може бути кваліфіковано, як порушення п.2.9 а ПДР.

При цьому, як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаним обставинам при винесенні рішення судом першої інстанції не було дано належної оцінки, у зв`язку із чим було постановлено помилкове рішення.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення ним вимог п.2.9 а ПДР України, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції належить скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Данильчука Н.Б. задовольнити.

Постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя