Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/588/25
Провадження по справі № 3/514/345/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року с-ще Бессарабське

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Молдова, не працюючого, притягувався до адміністративної відповідальності

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 14 травня 2024 року №514/829/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 20 січня 2025 року №514/30/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З відділення поліції №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.3 ст. 130 КУпАП.

Зазначені матеріали відповідно до розділів ІІ, ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 були зареєстровані в АСДС та розподілені судді Тарутинського районного суду Одеської області Тончевій Н.М.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №303236 від 17 квітня 2025 року вбачається, що ОСОБА_2 17 квітня 2025 року о 13 годині 33 хвилина по вулиці Першотравнева селища Соборне Болградського району Одеської області керував мотоблоком марки «Кентавр» без державного номерного знаку у складі з причіпом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу Drager , покази якого дорівнюють 2.54 ‰. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину визнав. Також просив відстрочити виконання постанови на один рік, оскільки він офіційно не працює, має мінливий дохід та не зможе сплатити штраф у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи, що притягується, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи дане рішення, керуюсь принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Частина 3 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність зокрема за : керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 1.10 ПДР України зазначається, що транспортний засіб ? це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб ? це транспортний засіб, що рухається за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Мотоблок, це універсальний мобільний енергетичний засіб на базі одновісного шасі, різновид малогабаритного трактора, на якому застосовуються переважно бензинові двигуни.

Тож, приходжу до висновку, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів, а тому мотоблок є механічним транспортним засобом.

Таким чином, аналізуючи наведене вище, ОСОБА_2 є саме особою, яка керувала транспортним засобом, тобто мотоблоком.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_2 поза розумним сумнівом доводиться його показами та письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 14 травня 2024 року №514/829/24, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ;

постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 20 січня 2025 року №514/30/25, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №303236 від 17 квітня 2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 17 квітня 2025 року о 13 годині 33 хвилина по вулиці Першотравнева селища Соборне Болградського району Одеської області керував мотоблоком марки «Кентавр» без державного номерного знаку у складі з причіпом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу Drager , покази якого дорівнюють 2.54 ‰. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП;

показами технічного приладу Drager , які дорівнюють 2.54 ‰;

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 квітня 2025 року;

відеозаписом з місця події.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_2 у порушенні п. 2.9 «а» правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими суддею.

Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до положень ч.1 ст.29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст.121, ч.2 та ч.3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Даних про належність ОСОБА_2 транспортного засобу на праві приватної власності до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не надано, а тому суд позбавлений можливості застосувати додаткове стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу.

Враховуючи викладене та обставини вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, приходжу до висновку про можливість застосування щодо останнього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

Крім того, суд дійшов до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Щодо надання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині штрафу суд зазначає наступне.

Положеннями ст.307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) визначені Законом України «Про виконавче провадження» .

У відповідності до приписів п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про накладення адміністративного стягнення є виконавчим документом.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

На підставі вищевикладеного, враховуючи майновий стан особи правопорушника, приходжу до висновку, що є підстави, які ускладнюють виконання останнім постанови суду в частині сплати штрафу одним платежем, а тому клопотання про відстрочку виконання постанови Тарутинського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року підлягає задоволенню, а сплата суми штрафу підлягає відстроченню на 1 (один) рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 3 ст. 130, ст.ст. 245, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Молдова адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнення проводити на користь держави на розрахунковий рахунок № UA0015001, код за ЄДРПОУ отримувача - 37607526, отримувач - ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, код платежу - 21081300, банк - Казначейство України (ЕАП), вид платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Молдова судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на розрахунковий рахунок № UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, код класифікації доходів бюджету - 22030106 , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, призначення платежу - судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.

Розстрочити виконання постанови Тарутинського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року в справі № 514/588/25 в частині застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, на один рік, встановивши наступний графік погашення заборгованості:

- до 05.06.2025 року сплатити 4250 гривень;

- до 05.07.2025 року сплатити 4250 гривень;

- до 05.08.2025 року сплатити 4250 гривень;

- до 05.09.2025 року сплатити 4250 гривень;

- до 05.10.2025 року сплатити 4250 гривень;

- до 05.11.2025 року сплатити 4250 гривень;

- до 05.12.2025 року сплатити 4250 гривень;

- до 05.01.2026 року сплатити 4250 гривень;

- до 05.02.2026 року сплатити 4250 гривень;

- до 05.03.2026 року сплатити 4250 гривень;

- до 05.04.2026 року сплатити 4250 гривень;

- до 05.05.2026 року сплатити 4250 гривень.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

У разі невиконання постанови суду без поважних причин, звернути постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року до примусового виконання, відповідно до вимог ст.308 КУпАП.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим (ч. 1 ст. 287 КУпАП).

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст. 289 КУпАП).

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті (ч. 3 ст. 291 КУпАП).

Суддя Н.М. Тончева