справа № 361/8760/24
провадження № 3/361/4306/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 р. м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Скрипка О.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Процика Д.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Броварського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №286130 від 12.08.2024 р., 12.08.2024 р. в 00 год. 18 хв. в смт Велика Димерка, вул. Злагоди, 7 Броварського району Київської області гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Superb» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер, медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що не керував автомобілем «Skoda Superb» н.з. НОМЕР_1 за обставин, зазначених у протоколі. Прохав суд закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 подав суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначає, що ОСОБА_1 інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає з огляду нате, що: автомобілем не керував, його ніхто не зупиняв; вимоги працівників поліції щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння були не обґрунтованими. Тому сторона захисту вважає, що оскільки ОСОБА_1 не був водієм автомобіля, працівники поліції його, як водія не зупиняли, тому всі вимоги працівників поліції, зокрема, щодо пред`явлення посвідчення водія та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у статусі водія транспортного засобу ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати. у вину ОСОБА_1 ставиться відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, що не відповідає дійсності. Натомість ОСОБА_1 заперечує факт керування автомобілем і у матеріалах справи зокрема на боді-камерах працівників поліції відсутні будь-які докази того, що транспортний засіб було зупинено працівником поліції, як уповноваженою на те особою в смт. В.Димерка вул. Злагоди, 7, саме під час його руху у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», де зазначено вичерпний перелік підстав зупинки поліцейським транспортного засобу. Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Однак вказаних обставин працівниками поліції не задокументовано та не зафіксовано, як у протоколі так і на відеозаписах боді-камер працівників поліції, а відтак у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про зупинку поліцейським транспортного засобу, як уповноваженою на те особою, а також про причини такої зупинки, що обґрунтовано підтверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Разом з тим з переглянутого відеозапису боді-камер працівника поліції слідує, що відеозапис розпочинається з того, що ОСОБА_1 знаходиться біля поліцейського службового автомобіля і веде розмову з працівником поліції, який пропонує ОСОБА_1 пройти тест за допомогою Драгер або в лікарні, на що останній відмовляється мотивуючи тим, що автомобілем не керував. При цьому будь-якого транспортного засобу марки «Skoda Superb» н.з. НОМЕР_1 на відеозаписах не зафіксовано. Тобто переглянутий відеозапис боді-камер працівників поліції не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Інших доказів, які б підтверджували факт керування автомобілем ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Враховуючи, що у матеріалах справи докази не підтверджують того факту, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, керував ним та/або допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, всі наступні вимоги працівників поліції, зокрема, щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними і допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином матеріали справи не містять беззаперечних доказів ч ого, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже, вимоги працівників поліції на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння були не обґрунтованими так, як ними не було проведено жодного візуального огляду ОСОБА_1 на предмет виявлення ознак алкогольного сп`яніння. Окрім цього, ОСОБА_1 не був зобов`язаним виконувати вимоги працівників поліції щодо пред`явлення посвідчення водія та проходити огляду на стан будь-якого сп`яніння з огляду на те, що він не був водієм, то працівники поліції ще й не мали законних підстав для проведення будь-якого огляду. Прохав суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В ході розгляду справи за клопотанням сторони захисту були допитаний свідок ОСОБА_3 , який в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 22.08.2024 до нього додому приїхав його знайоми ОСОБА_4 та вони разом ремонтували автомобіль. По сусідству із ним проживає колишня дружина ОСОБА_5 . Через деякий час ОСОБА_5 пішов до свого колишнього тестя, щоб поговорити, потім повернувся. Ближче до вечора пішли вечеряти, випили трохи. Близько 23 год. - 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 знову пішов до тестя, через деякий час повернувся та розповів, що відносно нього працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також зазначив, що автомобіль, на якому ОСОБА_6 приїхав до нього, весь час стояв поруч із його двором.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, доводи його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння. За вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 р. вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Під час розгляду справи ОСОБА_1 заперечив обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, пояснив, що автомобілем не керував, працівники поліції не зупиняли автомобіль «Skoda Superb» н.з. НОМЕР_1 під його керуванням.

Також в судовому засіданні був досліджений відеозапис з боді-камери поліцейського, однак аналіз дослідженого відеозапису не підтверджує факту керування автомобілем ОСОБА_1 адже момент руху транспортного засобу проїзною частиною та момент його зупинки на відеозаписі не зафіксований. Тому отримати достовірні дані про те, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу не виявляється можливим.

З метою повного та всебічного розгляду справи на адресу Броварського РУП був направлений запит про надання повного відеозапису, на якому зафіксовано події, що відбувалися 12.08.2024 близько 00 год. 18 хв. по вул. Злагоди в смт Велика Димерка за участю ОСОБА_1 , зокрема момент руху та зупинки транспортного засобу.

Відповідно до листа за № 6497-2025 від 10.01.2025 р. запитувані відеоматеріали не збереглися, у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Отже як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції не задокументовано та не зафіксовано, як у протоколі так і на відеозаписах боді-камер працівників поліції, а відтак у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про зупинку поліцейським транспортного засобу, як уповноваженою на те особою, а також про причини такої зупинки, що обгрунтовано підтверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Слід звернути увагу, що Верховний Суд у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування Є НЕПРАВОМІРНИМИ, а правоохоронці можуть зупиняти авто, лише коли є факт правопорушення.

Тобто для того щоб виявити правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, транспортний засіб має бути законно зупинений поліцейським, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), ставить під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» за принципом «плодів отруєного дерева».

Враховуючи, що у матеріалах справи докази не підтверджують того факту, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, керував ним та/або допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, всі наступні вимоги працівників поліції, зокрема, щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними і допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такого ж висновку дійшов Київський апеляційний суд у своїй постанові від 07.11.2022 у справі № 381/1039/22.

У Постанові ВСУ від 23.10.2019 по справі № 357/10134/17 викладена правова позиція щодо доказів у справі про адміністративні правопорушення, де зазначено, що відсутність доказів керування транспортним засобом виключає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того Верховний суд у своїй Постанові від 08.02.2018 по справі №760/3696/16-а вказує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ґрунтуючись на нормах статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо не доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя: О. В. Скрипка