Справа № 191/277/25
Провадження № 3/191/94/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2025 року із Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа з протоколами про адміністративні правопорушення:

- серії ЕПР1 №218683 від 11.01.2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 11.01.2025 року о 22:22 в с-щі Яворницьке, вул. Абрикосова, 28 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Megane реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор (бодікамеру) BDC-43-6WCP №50666. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію;

- серії ЕПР1 №218685 від 11.01.2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП, в якому зазначено, що 11.01.2025 року о 22:22 в с-щі Яворницьке, вул. Центральна, 2-В гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Megane реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом (світлоповертачем), вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Від захисника адвоката Мантули О.С. 14.05.2025 року надійшла заява про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП. У заяві адвокат зазначив, що аналіз наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського ВDС-43-6WСР № 50666 від 11.01.2025 року свідчить про суттєві порушення процедури документування відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та невідповідність дій працівників поліції вимогам чинного законодавства, зокрема, було порушено порядок пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки, невчасно було надано письмове направлення. На відеозаписі о 22:35 поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що той може відмовитись, після чого поліцейський сам робить висновок, що ОСОБА_1 нібито відмовився. Однак, на відеозаписі в цей момент не зафіксовано чітких слів ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду саме у медичному закладі після належної пропозиції. Більше того, о 22:37, після відмови від огляду на місці, на пропозицію пройти огляд у лікаря, ОСОБА_1 спочатку відповідає, що буде проходити, і навіть уточнює у поліцейського: "або краще на місці зупинки?". Це свідчить про його вагання, можливе нерозуміння процедури або вплив з боку поліцейського, а не про категоричну, свідому відмову від усіх форм огляду, якби вони були запропоновані належним чином. Як вбачається з відеозапису, поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, лише о 23:08. Це відбулося вже після того, як поліцейський, вочевидь, прийняв рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, розпочав або завершив складання протоколу (пропозиція підписати протокол зафіксована о 23:05) та навіть після запізнілої згадки про направлення на медичний огляд (о 23:07). Права особи мають бути роз`яснені їй уповноваженою особою (поліцейським) на самому початку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, до того, як від особи вимагається вчинення будь-яких процесуальних дій або надання, щоб особа мала реальну можливість усвідомлено реалізувати своє право на захист, зокрема, запросити адвоката, відмовитися давати пояснення або власноруч їх викласти, заявити клопотання тощо. Також, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не здійснив зупинку на первинну вимогу поліцейського. Водночас, численні та грубі порушення процедури, допущені працівниками поліції під час подальшого документування обставин, пов`язаних із підозрою у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння (ст. 130 КУпАП), свідчать про загальний низький рівень дотримання законності під час цього інциденту. Це викликає обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності та неупередженості дій поліцейських при документуванні всіх обставин справи, включно з правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Враховуючи вищевикладені численні та істотні порушення процедури при документуванні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, щодо порядку направлення на огляд, фіксації, відмови та порушення права на захист ОСОБА_1 , наявні обґрунтовані сумніви щодо наявності в його діях складу, зазначеного адміністративного правопорушення. Ці сумніви, відповідно до ст. 62 Конституції України, мають тлумачитися на користь особи. Оскільки докази, що лежать в основі обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зібрані з порушенням закону, вони є недопустимими, а отже, відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення. Сукупність виявлених порушень процедури також ставить під сумнів об`єктивність та повноту матеріалів у частині обвинувачення за ч. 1 ст. 122- 2 КУпАП.

У судове засідання правопорушник та його захисник не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду, яка доставлена йому у додаток «Viber» 31.03.2025 року, про причини неявки суду не повідомив.

У п.41 рішення по справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 та його захисник були обізнані про наявність в суду справи про адміністративні правопорушення та отримали судову повістку про виклик до суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У контексті КУпАП Верховний Суд у постанові від 11.07.2018 у справі № 308/8763/15-а зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається зі сплином часу.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Пункт 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із закриттям провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі "Грабчук проти України" від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що станом на день розгляду справи в суді закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, а тому провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП слід закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, встановлених ч. 6 ст.38 КУпАП.

Крім того, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з Розпорядження начальника Синельниківської районної військової адміністрації Дніпропетровської області від 18.04.2022 року №Р-84/0/115-22 «Про зміну дії комендантської години», на території Синельниківського району Дніпропетровської області запроваджено комендантську годину з 22.00 до 05.00, починаючи з 18 квітня 2022 року, до закінчення воєнного стану в Україні. На період дії комендантської години забороняється перебування на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток. Мають право перебувати на вулицях та інших громадських місцях за службовими посвідченнями працівники Синельниківської районної державної адміністрації Синельниківської районної військової адміністрації, Синельниківської районної ради, Синельниківської міської ради, правоохоронних органів і органів військового управління, військових частин та підрозділів Збройних Сил України.

Наведені норми свідчать про наявність правових підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу, який здійснює рух у комендантську годину.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, про що складено протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №218683 від 11.01.2025 року, підтверджується відеозаписом з оптичного лазерного диску, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 11.01.2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та іншими матеріалами справи.

Зокрема, з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, судом встановлена наступна послідовність подій. Поліцейські представилися, повідомили про відеофіксацію та задали питання, чому особа порушує комендантську годину і попросили надати документи. Після перевірки документів через «Дію» і встановлення особи правопорушники поліцейський запитує «чи щось вживали», на що ОСОБА_1 відповідає, що "ні". Поліцейський просить дихнути, що і робить ОСОБА_1 . Після цього поліцейський говорить про наявні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту та зміна забарвлення шкіри, на що ОСОБА_1 відповідає: «ну, блін, чучуть да». Поліцейський просить потримати руки рівно, що і зробив ОСОБА_1 . Поліцейськи зазначає про тремтіння рук, на що особа заперечує. О 22.27 годині поліцейський пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 відповідає, якщо треба, то так. Поліцейський пояснює, що можна проїхати до Центральної міської лікарні м.Синельникове до лікаря-нарколога, якщо не бажає на місці проходити, та попереджає про адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП у разі відмови від проходження огляду. ОСОБА_1 погоджується, поліцейський дістає газоаналізатор і говорить про наявність всіх сертифікатів на «Алкофор 507», з якими може ознайомити ОСОБА_1 . Після цього він говорить, що поїдемо у лікарню та відмовляється проходити огляд на місці. О 22.32 годині поліцейські разом з ОСОБА_1 сідають до автомобіля і їдуть. О 22.34 годині ОСОБА_1 говорить: «Можна дихнути тут?» Поліцейський уточнює: «Ви бажаєте на місці проходити?». ОСОБА_1 відповідає: «Я думаю, да», на що йому говорять, щоб він вирішував, де він буде проходити огляд: на місці чи у лікарні. ОСОБА_1 вагається та питає як краще. Йому відповідають, що вони за ньго вирішити не можуть, це повинен він зробити сам. О 22.36 годині поліцейський знову попереджає про відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП у разі відмови від проходження огляду. ОСОБА_1 говорить: «Ну, давайте, навєрно, відмовлюсь». О 22.37 годині поліцейські з ОСОБА_1 повертаються до його автомобіля. О 22.38 годині поліцейський знову пропонує ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря нарколога. ОСОБА_1 відповідає, якщо треба, то він тут пройде. Поліцейський знову дістає газоаналізатор і говорить, що якщо ОСОБА_1 вчергове відмовиться від проходження огляду, то це буде розцінюватися як відмова. О 22.39 годині на чергову пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ОСОБА_2 говорить «ні», у лікарні також «ні». Після цього поліцейський повідомляє, що буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника, який офіційно не працевлаштований, має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 14.09.2019 року ТСЦ 1246; ступінь вини; майновий стан. Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Судом роз`яснюється, що згідно з ч.1. ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується, зокрема, подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, ч.1 ст.130, ст.122-2 , 245, ч.2 268, 283, ч.1 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн., на користь держави в особі Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Оплата суми штрафу за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській обл/Дн-ка обл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37988155, р/р UA0004001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО банка отримувача: 899998, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Оплата суми судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, р/р UA0026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути подвійний розмір штрафу в сумі 34000,00 грн. із ОСОБА_1 на користь держави в особі Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя О.І. Окладнікова