ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/257/25

3/609/170/2025

20 травня 2025 року

Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 260274 від 02 березня 2025 року, гр. ОСОБА_1 , 03 лютого (02 березня) 2025 року, о 12.08 год., в м. Шумськ по вул. Майдан Незалежності керував транспортним засобом марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, під час розмови із водієм відчувався запах алкоголю з порожнини рота, на законну вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» на місці чи проїхати в лікувальний заклад категорично відмовився, що зафіксовано на боді камеру 856503, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

30.04.2025р. на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , підтримане адвокатом Манчуком С.Г,. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Клопотання мотивоване тим, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а складений протокол про адміністративне правопорушення не відображає усіх обставин справи. В порушення ст.254 КУпАП протокол складений поза межами 24 годинного часу. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, що підтверджує відсутність оформлення та вручення належного направлення, а наявне у матеріалах справи направлення містить розбіжність у датах складання. Поліцейськими не було забезпечено право на допомогу адвоката, що є істотним порушенням конституційного права на захист.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Манчук С.Г. в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив його задовольнити, з підстав викладених у ньому. Вказав, що матеріалами справи не підтверджено відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в лікувальному закладі.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Манчука С.Г., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подане клопотання та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 02 березня 2025 року, о 12.08 год., в м. Шумськ по вул. Майдан Незалежності працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . При виявленні у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, про які ОСОБА_1 було повідомлено усно, а також зафіксовано в письмових матеріалах справи, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що останній не реагував. Після повідомлення працівників поліції, що за таку відмову передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП ОСОБА_1 відповів: - «пишіть протокол, я нікуди не буду їхати» (01хв. 19 сек. 01 хв. 32 сек. долученого відеодоказу). Такі дії ОСОБА_1 свідчать про те, що він ухилився, тобто відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі.

Таким чином судом встановлено, що водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.5 ПДР України, а його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у їх взаємозв`язку, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 260274 від 02 березня 2025 року, відповідно до яких гр. ОСОБА_1 , 03 лютого (02 березня) 2025 року, о 12.08 год., в м. Шумськ по вул. Майдан Незалежності керував транспортним засобом марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, під час розмови із водієм відчувався запах алкоголю з порожнини рота, на законну вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» на місці чи проїхати в лікувальний заклад категорично відмовився, що зафіксовано на боді камеру 856503, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у зв`язку із чим такий огляд не проводився;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Alcotest 6820 № ARLK-0005. Чинне до 02.07.2025р.;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4180835 від 02.03.2025р., згідно якої до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме за керування 02.03.2025р., близько 12.19 год. в м. Шумськ по вул. Майдан Незалежності транспортним засобом марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та полісу страхування;

- долученими до матеріалів справи відеозаписами із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського, записаними на DVD-R диск, з яких вбачається, що 02.03.2025р., близько 12.08 год. працівниками поліції, за порушення ПДР України, було зупинено транспортний засіб марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 . Під час спілкування із водієм даного транспортного засобу, працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager та у медичному закладі. ОСОБА_1 ухилився від проходження такого огляду на місці чи у медичному закладі. Після повідомлення працівником поліції, що за таку відмову передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП ОСОБА_1 повторно ухилився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. ОСОБА_1 повідомив, що перед тим як сісти за кермо автомобіля випив 50 грам коньяку.

Зазначені докази суд визнає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки вони містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених в матеріалах справи обставин адміністративного правопорушення не вбачається, оскільки вони є повними, послідовними та повністю узгоджуються між собою.

Відтак, судом установлено, що ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі свідчить про невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України.

Твердження особи, що притягається до адміністративної відповідальності про те, що він бажав проїхати у медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння спростовуються наданим відеодоказом, відповідно до якого останній не висловлював бажання пройти огляд у медичному закладі.

Також, суд критично відноситься до твердження, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження тесту на стан сп`яніння у медичному закладі, а також не оформили та не вручили направлення на огляд у медичному закладі, оскільки правопорушення за п.2.5 ПДР України вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду. Як встановлено із долученого до матеріалів справи відеодоказу, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад, однак останній від такого огляду відмовився, а отже у працівників поліції не було підстав ознайомлювати ОСОБА_1 із порядком проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а також вручати таке направлення ОСОБА_1 .

Окрім того, жодних приписів про те, що поліцейські повинні вручити водієві письмове направлення на огляд до закладу охорони здоров`я не містить ні ст.266 КУпАП, ні Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ні Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо твердження особи, що притягається до адміністративної відповідальності про те, що в порушення ст.254 КУпАП протокол складений поза межами 24 годинного часу, то суд зазначає, що із наданих письмових пояснень інспектора РПП СПД №2 (м.Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Андрія Остапюка встановлено, що під час складання адміністративного матеріалу в фабулі порушення помилково було допущено помилку в даті скоєння адміністративного правопорушення. Також було допущено таку ж помилку в направленні в медичний заклад. Вірною є дата 02.03.2025р., а не 03.02.2025р.

Окрім того, з долучених до матеріалів відеозаписів події вбачається, що обставини вчинення правопорушення зафіксовані на файлах безперервно та послідовно. Зафіксовані на боді камеру поліцейського місце, дата та коло осіб співпадають із даними зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме 02.03.2025р., що не виникає сумніву у достовірності пояснень поліцейського.

Враховуючи вищевказані письмові пояснення та встановлені обставини справи, судом також встановлено, що у протоколі серії ЕПР1 № 260274 від 02 березня 2025 року поліцейським помилково зазначено невірну дату вчинення адміністративного правопорушення, а саме 03.02.2025р., замість вірної 02.03.2025р.

Щодо твердження про те, що ОСОБА_1 не було належно забезпечено право на допомогу адвоката, то суд зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП працівниками поліції розгляд адміністративних матеріалів не проводився, а отже вказане не може свідчити про наявність правових підстав для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, оскільки даний доказ отриманий без істотного порушення прав та свобод людини, окрім того, під час розгляду адміністративних матеріалів у суді ОСОБА_1 скористався правом на захист.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому його слід притягнути до відповідальності.

Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, те, що ОСОБА_1 умисно вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 130, 280, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний штраф в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: М. В. Харлан