ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. Справа № 596/416/25

Провадження № 3/596/208/2025

Суддя Гусятинського районного суду Митражик Е.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , військовослужбовця, за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ЛВТ №26 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП від 14.03.2025 року, під час проведення перевірки посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 стану дотримання вимог законів України військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , 14.03.2025 року було виявлено в діях військовослужбовця капітана ОСОБА_1 ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП. А саме, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статуту), капітан ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати ОСОБА_2 своєї частини.

Відповідно до ст. ст. 29, 31, 35-38 Статуту за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником. Накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення. Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом. Військовослужбовець ,після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир ( начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

У разі коли військовослужбовець, який виконує наказ, отримав від іншого командира (начальника), старшого за службовим становищем чи військовим званням, новий наказ, що стане перешкодою для виконання попереднього, він доповідає про це командирові (начальникові), який віддав наступний наказ, і після отримання його згоди припиняє виконання попереднього наказу.

Вимогами ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (далі- Дисциплінарний статут) визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами ЗС України та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, у тому числі, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту та Дисциплінарного статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби капітан ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Відповідно до наказу начальника Генерального Штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.01.2025 №59 капітан ОСОБА_1 був призначений на посаду командира інженерно-мостобудівельної роти інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 . В подальшому, згідно припису командира військової частини НОМЕР_2 від 04.02.2025 №1772/3666 капітан ОСОБА_1 вибув до нового місця проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). 07.02.2025 капітан ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 та був зарахований на забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2025 № 38 капітану ОСОБА_1 було визначено протягом 5 днів прийняти справи та посаду командира інженерно-мостобудівельної роти інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 згідно наказу начальника Генерального Штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.01.2025 №59.

Згодом, вимогами наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2025 № 42 капітану ОСОБА_1 було продовжено термін прийняття посади до 15.02.2025 року.

Однак, з 15.02.2025 по теперішній час капітан ОСОБА_1 справи та посаду командира інженерно-мостобудівельної роти інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 не прийняв та до виконання обов`язків за нею не приступив. Свою відмову вищевказаний офіцер пояснює незадовільним станом здоров`я посилаючись на довідку ВЛК від 04.12.2024 №3638.Проте, в даній довідці зазначено, що капітан ОСОБА_1 придатний до служби у військових підрозділах, зокрема, оперативного забезпечення, а військова частина НОМЕР_1 є підрозділом оперативного забезпечення. Внаслідок невиконання вимог наказу начальника Генерального Штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.01.2025 №59, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2025 № 42, в порушення ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту та ст. ст. 29, 31, 35-38 Статуту, капітан ОСОБА_1 посаду командира інженерно-мостобудівельної роти інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 не прийняв та обов`язки за посадою не виконує. Таким чином, капітан ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 16.04.2025 року подав до суду заяву про слухання справи без його участі, вину в скоєному адміністративному правопорушенні визнає повністю, просить не карати.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст.172-15 КУпАП передбачено, що недбале ставлення військової службової особи до військової служби, тягне за собою накладення штрафу від ста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Адміністративна відповідальність згідно диспозиції ч.2 ст.172-15 КУпАП настає у разі недбалого ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, та тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення полягає саме у вчиненні дій чи бездіяльності, яка свідчить про недбале ставлення до виконання конкретних обов`язків особи щодо військової служби. При цьому недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Суб`єктом вказаного правопорушення є військова службова особа.

Факт вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП ОСОБА_1 окрім визнання вини самим ОСОБА_1 , про що останній зазначив в заяві від 16.04.2025 року, стверджується: даними з протоколу ЛВТ №26 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП від 14.03.2025 року; наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.02.2025 року №129; наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №131 від 13.02.2025 року; актом службового розслідування від 25.02.2025 року; рапортом капітана ОСОБА_3 від 13.02.2025 року; довідкою військово-лікарської комісії №3638 від 04.12.2024 року; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 35 від 04.02.2025 року; приписом №1772/3666 від 04.02.2025 року; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №38 від 07.02.2025 року; рапортом командира інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 ; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 42 від 11.02.2025 року; копією посвідчення офіцера НОМЕР_3 ; копією посвідчення серії НОМЕР_4 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.02.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 21.02.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 21.02.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 21.02.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 21.02.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 21.02.2025 року.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, тобто, недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставина, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є визнання вини. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, судом не встановлено.

При визначенні виду і розміру адміністративного стягнення, суд керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а тому вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, яке у відповідності до ст.23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі в дохід Держави.

Згідно з п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків - звільнені від сплати судового збору, а тому при розгляді даної справи, судовий збір з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не стягується.

Керуючись ч.2 ст.172-15 ст.ст.280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (ГУК у Терн.обл/тг смт.Гусятин/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); рахунок отримувача: UA0019661; код класифікації доходів бюджету: 21081100) в дохід Держави.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Повний текст постанови складено 23 травня 2025 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Елла МИТРАЖИК