Номер провадження3/205/447/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ВАД №400382 від 06.12.2024 04.12.2024 близько 13:00 за адресою: вул. Метробудівська, 3/301 м. Дніпро ОСОБА_1 порушив вимоги ТЗП АА 568746 від 02.12.2024 пункт 3, 5 а саме: влаштував сварку, погрожував фізичною розправою своєму дядьку ОСОБА_2 , чим викликав душевне хвилювання за своє здоров`я та життя.

На підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення до вказаного протоколу долучено такі матеріали:

-пояснення ОСОБА_2 про те, що близько 13:00 04.12.2024 його племінник влаштував сварку із ним на побутовому ґрунті, висловлювався й його бік нецензурною лайкою, тому він викликав працівників поліції;

-копія термінового заборонного припису АА №558746 від 02.12.2025, яким ОСОБА_1 заборонено у будь-який спосіб контактувати із ОСОБА_2 з 12:00 02.12.2024 до 12:00 07.12.2024;

-копія паспорту ОСОБА_2 ;

-копія паспорту ОСОБА_1 ;

-рапорт старшого ДОП СП ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Єременка В. про отриманий ним виклик за адресою: АДРЕСА_2 , за результатом відвідування мешканців квартири ним було складено ТЗП АА 568746 від 02.12.2024 відносно ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства психологічного характеру.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (повідомлення про виклик в судове засідання на 13.02.2025 отримав 21.01.2025, повідомлення про виклик в судове засідання на 10.03.2025 отримав 13.02.2025, повідомлення про виклик в судове засідання на 13.01.2025 отримав 27.12.2024, повідомлення про виклик в судове засідання на 27.12.2024 отримав 26.12.2024), клопотань про відкладення судового розгляду не надавав.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення у справі «Шульга проти України», пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010), і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у судовому процесі є завданням саме державних органів (рішення Суду у справі «Мусієнко проти України», пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

Зважаючи на те, що судом вжито вичерпних заходів для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити свою позицію стосовно складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає можливим розглянути справу без участі останньої.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов таких висновків.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, а також іншими документами.

Згідно вимог п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП (в редакції Законів № 2229-VIII від 07.12.2017, №1604-IX від 01.07.2021, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення 04.12.2024) передбачена відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, та може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Суд встановив, що уповноваженою особою винесено відносно ОСОБА_1 терміновий заборонний припис АА№558746 від 02.12.2025, яким останньому заборонено у будь-який спосіб контактувати із ОСОБА_2 з 12:00 02.12.2024 до 12:00 07.12.2024.

Водночас суд констатує, що матеріали справи, окрім пояснення ОСОБА_2 , не містять доказів порушення ОСОБА_1 термінового заборонного припису.

Зокрема, уповноваженою особою не отримано пояснення від особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Якщо уповноважена особа, що прибула за місцем виклику АДРЕСА_1 , встановила присутність ОСОБА_1 за вказаною адресою, факт його спілкування із ОСОБА_2 та, відповідно, факт порушення термінового заборонного припису, стає незрозумілим така бездіяльність працівника поліції, як не отримання пояснення від ОСОБА_3 , що ставить під сумнів сам факт присутності вказаної особи на місці за адресою виклику.

Також суд зауважує на відсутність підпису ОСОБА_1 у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та наявність в матеріалах справи копії вказаного протоколу, яку належало вручити ОСОБА_1 .

Відсутність у даній справі належних та беззаперечних доказів невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису, що винесений відносно нього, не дає можливості стверджувати про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КупАП (в редакції Законів № 2229-VIII від 07.12.2017, №1604-IX від 01.07.2021, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення 04.12.2024), поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита у в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 38, 40-1, ст. 247, 251, 256, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно