МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/484/25
Провадження № 3/210/332/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 травня 2025 року

Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не відоме, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Скотар Р.Є. 28 січня 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п. 2.5 ПДР України, кваліфіковані за частиною 1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №220222 від 13 січня 2025 року, 13.01.2025 року о 18.17 год. в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, Металургійного району, вул. Костенко біля буд.21 водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Laceti днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук. На законну вимогу ППП пройти медичний огляд у встановленому Законом порядку на встановлення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився. БК 475635, 475425. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

До початку судового засідання ОСОБА_1 до суду подано клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого зазначив наступне.

ОСОБА_1 зазначив, що 13.01.2025 о 18.17 год. йому не було повідомлено про наявність ознак алкогольного сп`яніння, а патрульним поліцейським безпідставно запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, перед ініціюванням процедури огляду та подальшим складанням адміністративних матеріалів патрульний поліцейський не переконався у наявності ознак, а до документів вніс інформацію, продиктовану йому сторонньою особою, яка не була присутньою на місці події та не брала безпосередньої участі у ній.

Крім того, звертає увагу, що відеозаписи з бодікамер поліцейських спростовують наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, та виражене тремтіння пальців рук. Зокрема, поліцейський не здійснював жодних дій, спрямованих на перевірку наявності чи відсутності будь-яких ознак сп`яніння. Крім того його була адекватною, він не конфліктував, давав чіткі та зрозумілі відповіді на запитання. Щодо запаху алкоголю з порожнини рота, поліцейський взагалі не згадував про цю ознаку під час складання адміністративних матеріалів, хоча перебував поруч з ОСОБА_1 значний час.

ОСОБА_1 зауважує, що йому не було роз`яснено право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я; не забезпечено доставку до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; не видано письмове направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Також зазначив, що про можливість пройти огляд у медичному закладі дізнався лише із телефонної розмови зі своїм знайомим. Як тільки дізнався про таку можливість - звернувся до патрульних поліцейських із проханням направити його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, натомість йомуі було відмовлено. Звернув увагу у матеріалах справи на відеозаписах фрагмент відповідного спілкування із поліцейським відсутній. Вважає, що патрульні поліцейські навмисно переривали відеофіксацію події, шляхом вимкнення портативного реєстратора, оскільки відеозаписи не містять відомостей про перебіг подій протягом двадцяти п`яти хвилин, вважаю, і саме в цей період він і просив пройти огляд у медичному закладі.

Вважає, що у діях патрульних поліцейських вбачається порушення ч. 3 ст. 266 КУпАП, оскільки його так і не направили і не доставили до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, зазначає, що поліцейським акт огляду складено в одному примірнику, йому копію акта огляду не надано. В акті огляду, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання копії акта огляду.

ОСОБА_1 зазначає, що при оголошенні патрульним поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення було зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, на що він категорично заперечував, і вже через годину після вимоги на проходження огляду, поліцейський зазначив, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 зауважив, що після ознайомлення його з правами у відповідності до положень ст.268 КУпАП, він перепитав поліцейських щодо даних прав, на що поліцейським було повідомлено, що це права, котрими ОСОБА_1 скористається в суді.

Враховуючи викладене, просив суд провадження у справі №210/484/25 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подане клопотання, зазначив, що 13.01.2025 року алкоголь не вживав, будь-які ознаки сп`яніння працівники поліціі не встановлювали; не пропонували та не забезпечили проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, клопотання про проходження огляду в медичному закладі залишили без задоволення. Просив закрити провадження у справі.

Суд, дослідивши в судовому засіданні надані до справи докази, клопотання про закриття провадження у справі, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він охоплює: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону. За відсутності хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Суд, будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також, суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, та також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (надалі Порядок)

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, за змістом ст. 266 КУпАП, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинення транспортного засобу, в разі відмови проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу - висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Однак відповідно до дослідженого відеозапису події, ознаки сп`яніння ніяким чином працівники поліції не встановлювали.

Як вбачається з переглянутого судом відеозапису clip-6.mp4 (час починаючи з 19:21 год.), поліцейський запитує у ОСОБА_1 , чи пропонував йому інший екіпаж поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проте, патрульним поліцейським не було проведено огляд ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, з відеозапису clip-0 (час починаючи з 19:30 год.) вбачається, як при складанні патрульним поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський не знав, які ознаки стану алкогольного сп`яніння слід зазначати у адміністративному матеріалі, і у той час останнім отримано голосове повідомлення від невстановленої особи щодо необхідності зазначити у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та виражене тремтіння пальців рук, а отже покази ОСОБА_1 , що працівники поліції не встановлювали ознаки сп`яніння і діяли упередженно підтверджується відеозаписом.

З викладеного вбачається, що перед ініціюванням процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння та подальшим складанням адміністративних матеріалів патрульний поліцейський не переконався у наявності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а до протоколу про адміністративне правопорушення вніс інформацію, продиктовану йому сторонньою особою, яка не була присутньою на місці події.

З дослідженого відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є виваженою, цілком адекватна обстановці, яка склалася, на запитання поліцейських відповідав чітко, тремтіння пальців рук не вбачається. координація рухів не порушена, на обличчі відсутнє почервоніння, має природній колір покрову обличчя. Поліцейський не здійснював жодних дій, спрямованих на перевірку наявності чи відсутності у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота. Отже, відеозапис не містить достовірних відомостей щодо наявності будь-яких ознак, які б свідчили про вживання ОСОБА_1 алкогольних речовин. Також ознаки сп`яніння письмовими поясненнями свідків не підтверджуються, а тому зазначення цих ознак викликає сумніви.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

З урахуванням відсутності доказів щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, підстав, згідно Інструкції 09.11.2015 № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння водію не було.

Стосовно доводів ОСОБА_1 щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння передбаченою ст.266 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 6, 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З дослідженого відеозапису clip-6 (час починаючи з 19:21 год.) вбачається, що поліцейський не пропонуючи проведення огляду на стан сп`яніння та не встановивши ознаки сп`яніння запитує у ОСОБА_1 , чи пропонував йому інший екіпаж поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. З відеозапису clip-0 (час починаючи з 19:21 год.) вбачається, що працівник поліції після отримання відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, одразу повідомляє про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України та розпочинає процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП України.

Отже, працівники поліції безпідставно не встановивши ознаки сп`яніння, після відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, діяли всупереч вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, не запропонували, не роз`яснили право та не забезпечили можливість ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Суд звертає увагу, що відеозаписи долучені до матеріалів справи є фрагментарними, епізодичними, не є безперервним, а саме в матеріалах справи відсутній фрагмент відеофіксації за період часу з 19:33 год. по 19:40 год. та період з 19:45 по 20:03 годин, тобто відповідний доказ є штучно створений, який викликає сумніви у його достовірності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1

Враховуючи вищенаведене, суд бере до уваги доводи ОСОБА_1 , що працівники поліції на його клопотання щодо проходження огляду в медичному закладі, відмовили та не забезпечили йому проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, оскільки ані протоколом про адміністративне правопорушення, ані поясненнями свідків, ані відеозаписом, який є фрагментарним та епізодичним не спростовуються.

Суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та клопотав провести огляд в медичному закладі, у зв`язку з цим огляд водія на стан сп`яніння повинен був проводитись лікарем закладу охорони здоров`я та поліцейський зобов`язаний був забезпечити доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я, тому огляд на стан сп`яніння є недійсним відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Згідно п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Згідно п. 2 розділу VII Інструкції, поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Однак, долучений до матеріалів справи відеозапис фрагментарний, епізодичний, не є безперервним, відсутній час фіксування починаючи з 19:33 год. по 19:40 год. та період з 19:45 по 20:03 годин, отже в сукупності протягом двадцяти п`яти хвилин поліцейськими не здійснювалася відеофіксація, тобто відеозапис не містить усіх обов`язкових відомостей для об`єктивного розгляду справи, що суперечить п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що даний доказ не відповідає вимогам достовірності.

Крім того, суд бере до уваги доводи ОСОБА_1 щодо не вручення йому направлення для проходження огляду на стан сп?яніння, оскільки у направленні для проходження огляду на стан сп?яніння, яке долучено до протоколу відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання направлення на огляд. Досліджений відеозапис також не містить інформації про вручення ОСОБА_1 направлення для проходження огляду на стан сп?яніння, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не направлено на проходження огляду на стан сп?яніння, таким чином поліцейськими було порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу, що в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.01.2025 року зазначено, що поліцейський «доставив особу на огляд у заклад охорони здоров`я», що не відповідає дійсності, та суперечить іншим матеріалам справи.

Окрім цього, пунктом 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, передбачено, що акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Проте, поліцейським Акт огляду складено в одному примірнику, копію акту огляду ОСОБА_1 не надано. В акті огляду, який долучено до матеріалів справи відсутній підпис ОСОБА_1 про його отримання, будь-яких інших доказів про вручення примірника акту огляду матеріали адміністративної справи також не містять, таким чином поліцейськими було порушено порядок огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння. Досліджені судом відеозаписи також не містять інформації про вручення ОСОБА_1 примірника акту огляду.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт поліцейського, який не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки поліцейський є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 .

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеним поза розумним сумнівом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення .

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Р. Є. Скотар