Провадження № 3/947/1896/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Чаплицький В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом №20, які надійшли з Управління Служби безпеки України в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника групи секретного документального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, під час проведення, на підставі ст. 20 Закону України «Про державну таємницю» (далі - Закон), спеціальної експертизи щодо наявності умов, необхідних для провадження діяльності пов`язаної з державною таємницею, у військовій частині НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 ), виявлено ознаки триваючого адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, з боку громадянина України ОСОБА_1 .

Так, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 17.08.2021 №169 старшого сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду начальника групи секретного документального забезпечення в/ч НОМЕР_1 (начальник режимно-секретного органу).

ОСОБА_1 розпорядженням Управління СБ України в Одеській області від 21.11.2021 № 182д надано допуск до державної таємниці за формою 2, та надано доступ до інформації, яка має ступінь секретності «Таємно», «Цілком таємно» на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 19.08.2021 №132.

У зв`язку з оформленням допуску до державної таємниці, ОСОБА_1 взяв на себе письмове «Зобов`язання громадянина України», зміст та форма якого визначені Додатком 9 до «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18 грудня 2013 року № 939 (далі - Порядок-939), відповідно до якого він був поінформований про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці та зобов`язався виконувати вимоги режиму секретності та додержуватися вимог законодавства про державну таємницю.

Таким чином, відповідно до функціональних обов`язків, ОСОБА_1 зобов`язаний знати вимоги нормативно-правових актів України, постанов та інструкцій щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Разом з тим, комісією Управління СБ України в Одеській області, під час проведення спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, у в/ч НОМЕР_1 , з боку ОСОБА_1 були виявлені численні недоліки та порушення вимог режиму секретності, зокрема:

- перевезення секретної кореспонденції за межами місця без дозволу командира в/ч НОМЕР_1 та без затверджених маршрутів доставки (п. 318 Порядку-939), чим створено реальні передумови (загрози) до витоку секретної інформації;

- порушення термінів подачі матеріалів для переоформлення дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею (п. 22 Порядку-939);

- не здійснення навчання працівників, діяльність яких пов`язана з державною таємницею, а також не проведення перевірок знання ними вимог нормативних документів з питань охорони державної таємниці (п.п. 15, 16 п. 42 Порядку-939);

- порушення термінів зберігання довідок про наявність допуску до державної таємниці військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , що виразилося у повному знищенні зазначених довідок за минулі роки (п. 107 Порядку-939);

- не проведення, а також формальне проведення річних (загальних) та квартальних перевірок наявності МНСІ створило передумову (загрозу) до витоку секретної інформації та загрозу виходу МНСІ з-під контролю (п.п. 434, 435 Порядку-939);

- не проведення щоквартальних перевірок дотримання виконавцями секретних документів порядку їх зберігання і роботи з ними на робочих місцях (столах, шафах, сейфах) (п. 438 Порядку-939).

Внаслідок порушення вимог режиму секретності, у в/ч НОМЕР_1 створено передумови (загрози) до витоку секретної інформації.

Зазначені обставини, а саме кількість виявлених порушень режиму секретності та їх характер, свідчать про те, що ОСОБА_1 , за період виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. 21 Закону, п.п. 41-43 Порядку-939, не було вжито належних заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці у в/ч НОМЕР_1 , чим було створено передумови щодо витоку секретної інформації, а також виходу з під контролю обігу матеріальних носіїв секретної інформації. Крім того, ОСОБА_1 порушено письмове зобов`язання громадянина у зв`язку із допуском до державної таємниці (у частині неухильного виконання вимог режиму секретності, та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю), а також п.116 Порядку-939, яким визначено обов`язки громадянина - секретоносія.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями період з 01.04.2023 по 24.03.2025 не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці у військовій частині НОМЕР_1 , тобто скоїв триваюче адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП (невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці).

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, але надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутністю, свою вину визнав.

З досліджених судом матеріалів справи, судом встановлено, що обставини правопорушення, які викладені у протоколі, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тобто встановлена сукупність обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 статті 212-2 КУпАП та наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками, які настали.

Вина ОСОБА_1 , а також викладені обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення №20 від 24.03.2025 року, функціональними обов`язками особового складу режимно-секретного органу витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 , актом спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаною з державною таємницею, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , тощо.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, а також обставини, які обтяжують відповідальність відповідно до ст.35 КУпАП відсутні, суд вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його може бути звільнено від сплати судового збору, згідно п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись п.6 ч.1 ст.212-2, ст.ст.9, 23, 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу, у відповідності до вимог ч.2 ст.308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя В. В. Чаплицький