Справа № 287/596/25
провадження 3-зв/287/8/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Русин Микола Григорович, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді Олевського районного суду Житомирської області Винара Л.В. у справі №287/596/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №287/596/25 розподілено судді Винару Л.В.

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про відвід судді Олевського районного суду Житомирської області Винара Любомира Вікторовича у справі № 287/596/25 про адміністративне правопорушення.

Заява про відвід судді мотивована тим, що у 2020 році суддею Винаром Л.В. розглядалась аналогічна справа у якій, на думку заявника, суд був упереджений при винесенні рішення, оскільки рішення про притягнення його до відповідальності було скасовано апеляційним судом.

Суддя Винар Л.В. викликався для розгляду заяви про відвід, проте в судове засідання не прибув.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про відвід судді підтримав та просив задовольнити. Свою позицію обгрунтував тим, що у 2020 році суддя Винар Л.В. виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, проте зазначене рішення було скасоване апеляційним судом. У зв`язку з цим вважає, що суддя Винар Л.В. на даний час не може розглядати протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки буде упередженим.

Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали заяви, дійшов до такого висновку.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, у випадку, якщо санкції за адміністративні правопорушення є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, вимоги до його судового розгляду мають відповідати гарантіям та стандартам, встановленим Конвенцією, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Беручи до уваги, практику Європейського суду з прав людини, у зв`язку з відсутністю у нормах Кодексу України про адміністративні правопорушення процедури вирішення питання про відвід судді, судом застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України за аналогією закону.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому заява про відвід має бути розглянута по суті.

У відповідності до п. 4 рішення Ради суддів України від 8 червня 2017 року №34, у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суд, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу законодавства України та усталеної практики ЄСПЛ, необхідно у даній справі застосувати аналогію закону, тобто застосувати, у межах своєї компетенції, до КУпАП положення КПК України, які регламентують подібні відносини.

Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді» та порядку розгляду таких заяв. Проте, діючий Кримінальний процесуальний кодекс України має відповідні статті про відвід, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Згідно з ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-76 КПК України, слідчому судді, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності обставин, що викликають сумнів у його неупередженості. За своїм змістом заява подана, зокрема, з цієї підстави.

Частиною 1 ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Суб`єктивний критерій це оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі. Відповідно до практики ЄСПЛ особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави (факти) вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Частиною 1 статті 81 КПК України передбачено, що в разі заявлення відводу судді його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Підстави для відводу судді чітко визначені положеннями ст. ст. 75-76 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні судді Олевського районного суду Житомирської області Винара Л.В. перебуває справа про адміністративне правопорушення №287/596/25 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У заяві про відвід Ярош С.М. вказує про сумніви в об`єктивності розгляду вказаної справи суддею Винаром Л.В., оскільки в 2020 році суддя розглядав аналогічну справу, в якій особу було притягнуто до адміністративної відповідальності. Аналогічні аргументи ОСОБА_1 навів у судовому засіданні. Жодних інших відомостей, що виключають участь судді Винара Л.В. у розгляді його справи, у розумінні ст. 75 КПК України, ОСОБА_1 не навів.

Суд зазначає, що для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Притягнення суддею правопорушника до адміністративної відповідальності у 2020 році та подальше скасування ухваленого судового рішення апеляційним судом не є підтвердженням упередженості чи необ`єктивності судді у розгляді нової справи щодо цієї ж особи.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши зміст заяви про відвід, вбачається, що ОСОБА_1 зазначає лише припущення, які не підтверджені доказами, аргументами та не є доведеними, тобто даних, які б могли викликати сумнів в неупередженості чи не об`єктивності судді Олевського районного суду Житомирської області Винара Л.В. не встановлено.

Відтак суд дійшов до висновку, що підстав передбачених КПК України, для задоволення заяви про відвід судді Винара Л.В. немає і відмовляє в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 75, 80 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Олевського районного суду Житомирської області Винара Любомира Вікторовича у справі № 287/596/25 про адміністративне правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М. Г. Русин