ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/922/24 Номер провадження 33/814/81/25Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участі адвоката Смірнова С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Смірнова С.І. поданої в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Згідно постанови судді, 13 липня 2024 року, о 22 годині 10 хвилин, по вулиці Центральна, 1, в селі Лугове Миргородського району Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Peugeot 309, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Drager", чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Смірнов С.І. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про безпідставність зупинки працівниками поліції автомобіля марки Peugeot 309, державний номерний знак НОМЕР_1 , який не порушуючи Правил дорожнього руху, проїхав повз автомобіль патрульної поліції який стояв, після чого працівники поліції одразу почали його переслідувати та зупинили за допомогою проблискових маячків.

Вказує, що працівниками поліції не було роз`яснено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, як того вимагає Інструкція, прав та наслідків, які настануть у разі проходження огляду чи відмови проходити огляд на стан сп`яніння.

На переконання сторони захисту, твердження ОСОБА_1 про те, що він алкогольних напоїв не вживав свідчить про його незгоду з результатами огляду, однак працівники поліції не роз`яснили, що в разі незгоди з результатами огляду він має право пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Зауважує, що судом першої інстанції невірно було роз`яснено порядок та строки апеляційного оскарження та вказано, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення не надавав, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити за його відсутності, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши адвоката Смірнова С.І., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, приходжу наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статті.

За приписами пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковано правильно.

Дані висновки суду першої інстанції в апеляційній скарзі спростовані не були.

У суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №750273 від 13 липня 2024 року зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Сам протокол складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості. Якихось істотних недоліків протоколу, які б тягли визнання його недопустимим доказом, не вбачається.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.

Порядок проведення огляду визначений ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі-Постанова) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Відповідно до положень ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими доведені до відмова водія, що зафіксовано на відеозапису.

Отже вбачається, що працівник поліції, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Із наявного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 13 липня 2024 року проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, з результатом якого він погодився, та підписав без жодних зауважень.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатами проведеного тесту за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARZD 0938, відповідно до якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 0,35% проміле. Цей результат ОСОБА_1 не оспорював, про що свідчить його власноручний підпис у цій роздруківці, а також у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі «з результатом огляду згоден».

Окрім того, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Як убачається з відеозапису, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Peugeot 309, під керуванням ОСОБА_1 та повідомлено що здійснюється відеофіксація. В ході розмови працівниками поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зафіксовано момент проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, результат виявився позитивним 0,35 проміле, жодної незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював.

Окрім того, за змістом самого протоколу ОСОБА_1 , будучи ознайомленим із своїми правами, передбаченими ст.63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, погодився з даними протоколу та підписав його без жодних зауважень.

Доводи про те, що працівники поліції під час складання протоколу порушили права ОСОБА_1 , оскільки працівниками поліції не було роз`яснено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, як того вимагає Інструкція, прав та наслідків, які настануть у разі проходження огляду апеляційним суд вважає безпідставними.

Водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння результат якого склав 0,35‰ проміле. Заперечень щодо результатів огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не виказував, жодних наполягань з боку водія щодо проходження такого огляду на стан сп`яніння в медичному закладі висловлено не було, що фактично свідчить про згоду особи з результатами огляду, що і стало підставою для складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Матеріалами справи встановлено, що працівниками поліції забезпечено та дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці за його згодою, як того вимагають положення статті 266 КУпАП.

Твердження сторони захисту про те, що заперечення ОСОБА_1 факту вживання алкогольних напоїв свідчить про його незгоду з результатами огляду, на переконання суду апеляційної інстанції, є голослівними, та не узгоджуються з наявними матеріалами справи.

Доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження апеляційним судом, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху України, питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими у зв`язку з порушенням вимог Правил дорожнього руху не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду.

Що стосується доводів апелянта щодо невірного роз`яснення судом у своїй постанові порядку оскарження судового рішення до апеляційного суду, то наведене жодним чином не впливає на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, та його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Смірнова С.І. поданої в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко