П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2025 Справа №607/7051/25 Провадження №3/607/3153/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.03.2025 19:44:00 в місті Тернополі по бульвару Шевченка, 29, керуючи автомобілем Renault Zoe ВО2797YA, не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, скоїв наїзд на припаркований тз Volkswagen Toureg ОЗЗНС1932, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пунктів 10.9, 2.3.б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №286676 від 31.03.2025 ОСОБА_1 інкримінується те, що він 30.03.2025 19:44:00 в місті Тернополі по Бульвару Шевченка, 29, будучи причетним до ДТП місце пригоди залишив, чим порушив вимоги пункту 2.10а Правил дорожнього руху та за що передбачена відповідальність за статтею 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, зазначив, що будь-якого зіткнення з іншими автомобілями він не вчиняв.

Розглянувши справу, доходжу такого висновку.

Щодо правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.3б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Пунктами 10.1 та 10.9 Правил передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Досліджені докази достовірно підтверджують, що вказаних вимог ОСОБА_1 не дотрималася, 30.03.2025 19:44:00 в місті Тернополі по Бульвару Шевченка, 29, керуючи автомобілем Renault Zoe Во2797YA не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, скоїв наїзд на припаркований тз Volkswagen Toureg ОЗЗНС1932

Вказані обставини, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №286680, підтверджуються дослідженими доказами, а саме, відеозаписами камер спостереження, якими зафіксовано момент зіткнення, а саме маневрування автомобіля Renault Zoe біля припаркованого Volkswagen Toureg, схемою місця ДТП від 30.04.2025, на якому зафіксований автомобіль Volkswagen Toureg ОЗЗНС1932 на місці ДТП із пошкодженням заднього бампера з правої сторони, поясненнями ОСОБА_2 яка пояснила, що бачила як автомобіль Renault Zoe зачепив її автомобіль, та протоколом огляду тз Renault Zoe, на якому виявлено потертості правої арки ззаду, що може бути характерним до ДТП.

Тому, вважаю, що пояснення особи, що він не причетний до ДТП є спростованими вказаними доказами. При цьому, ОСОБА_1 , стверджуючи про те, що пошкодження його автомобіля було раніше, не надав таких доказів, а тому, вважаю, що такі пояснення надані з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Тому, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

Щодо правопорушення передбаченого статтями 122-4 КУпАП, доходжу такого висновку.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно із пунктом 2.10 а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, крім іншого, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 характеризується наявністю вини лише у формі прямого або непрямого умислу.

Тобто, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, особа підлягає відповідальності за вказаними статтями, якщо вона знала, що вона причетна до ДТП та при цьому залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, будучи до неї причетною та вжила алкогольні напої.

Встановлені під час судового розгляду обставини вказують на відсутність належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення.

Як видно із відеозапису ОСОБА_1 рухалася дуже повільно, а наявні пошкодження транспортних засобів від ДТП незначні потертості.

Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що він не відчув ДТП є послідовними та логічними, як під час надання пояснень поліцейським, що підтверджується письмовими поясненнями, так і показаннями під час розгляду справи в суді, та узгоджуються з іншими доказами

За таких обставин, доходжу висновку, що він не може вважатися таким, що умисно, усвідомлюючи свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце.

Згідно з частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в статті 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62).

Оскільки недоведена вина прирівнюється до невинуватості, суддя доходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що, згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі в цій частині.

При накладенні адміністративного стягнення за статтею 124 КУпАП, беру до уваги характер та обставини вчиненого правопорушення, незначні пошкодження транспортних засобів, особу порушника, його вік, відсутність обставин, які обтяжують покарання, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Також, враховуючи вимоги статті 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 36, 122-4, 124, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк