Справа № 758/3149/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

15 травня 2025 року

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., при секретарі судового засідання Сідьку І.О., за участю: потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого - адвоката Старика В.М., захисника - адвоката Богуцького І.О., особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, працюючого в ДП «Інфотех» начальником відділу, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2025 року о 12 годині 22 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Mustаng», д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті вул. Івана Виговського та вул. Віктора Некрасова, що у Подільському районі м. Києва, здійснюючи маневр розвороту, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не впевнився в безпечності маневру, не надав перевагу в русі автомобілю «Renault», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку. При даній дорожньо-транспортній пригоді вказані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На підставі ч. 1 ст. 276 КУпАП справа розглянута за місцем вчинення правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що керував автомобілем «Ford Mustаng», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Івана Виговського зі сторони «Нивок» в сторону ЖМ «Виноградар», виїхав на перехрестя з вул. В. Некрасова на зелений сигнал світлофору з метою розвороту та з увімкненим покажчиком повороту ліворуч. В подальшому коли його автомобіль вже перебував на перехресті увімкнувся жовтий сигнал світлофору, та вже перебуваючи на перехресті пропускав зустрічний транспорт, увімкнувся червоний сигнал світлофору. В подальшому, водій ОСОБА_2 перебуваючи на перехресті та пропустивши зустрічний транспорт, керуючись п. 16.8 ПДР України, завершував розворот, під час якого відбулося ДТП за участю автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_3 .

Потерпілий ОСОБА_3 пояснив суду, що рухався на автомобілі «Renault», д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Івана Виговського в напрямку площі Марченка в середній смузі, рух якою дозволено лише прямо зі швидкістю 40 км/год. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Некрасова, не змінюючи смугу руху, проїжджав перехрестя на зелений сигнал світлофора. В лівій смузі в тому ж напрямку рухалися інші автомобілі, які здійснювали поворот ліворуч з вул. Івана Виговського на вул. Некрасова. Проїжджаючи перехрестя водій ОСОБА_3 раптово побачив, що автомобіль «Ford Mustаng», д.н.з. НОМЕР_2 , почав різко здійснювати розворот на перехресті, тим самим перетинаючи траєкторію руху автомобіля «Renault», оскільки водій ОСОБА_3 рухався на швидкості, та надто малу відстань до автомобіля «Ford Mustаng»,, яке наближалося, та водій ОСОБА_3 не встиг зреагувати та загальмувати, після чого відбулося зіткнення. Крім того, водій автомобіля «Renault», не очікував такого маневру та не бачив автомобіль «Ford Mustаng» до зіткнення.

Потерпілий ОСОБА_3 вбачає, що водій автомобіля «Ford Mustаng», порушив правила ПДР , не переконався в безпечності маневру та своїми діями спричинив ДТП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона направлялася зі сторони ТЦ «Ретровіль» в сторону вул. Марченка на пішохідному переході, звернула увагу на світлофор за напрямком просп. Європейського Союзу, який горів червоним, а світлофор за напрямком вул. Некрасова був зелений сигнал, приблизно через 20 секунд автомобіль «Renault» виїхав з другої полоси та в`їхав в автомобіль «Ford Mustаng». Підійшла до автомобіля «Ford Mustаng» надала психологічну допомогу жінці, яка була пасажиром.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення серед інших є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП відповідальність за цією статтею настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

П. 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Крім того, п.1.4 ПДР України зазначає, що кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

П. 1.5 ПДР України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно приписів п. 2.3.Б ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

П. 16.6 ПДР України, згідно з яким, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством, що відповідає положенням п.1.9 ПДР України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для використання доказів при розгляді справи необхідно, щоб вони був належними і допустимими.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, допитавши свідків, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, оскільки підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254492 від 23.02.2025 року;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана обома водіями, зокрема і ОСОБА_2 , без зауважень, розташування автомобілів після зіткнення, локалізація та характер механічних ушкоджень обох транспортних засобів, які узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2 , наданими останнім при оформленні матеріалів ДТП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася за його участю;

- письмовими пояснення ОСОБА_2 , які були надані під час складання протоколу;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були свідком дорожньо-транспортної пригоди.

Судом також досліджені долучені за клопотанням потерпілого ОСОБА_3 фотознімки, на яких зафіксовані транспортні засоби та отримані механічні ушкодження, характер та локалізація яких дає підстави стверджувати про те, що ДТП відбулося за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, механічні пошкодження транспортних засобів належним чином зафіксовані і у схемі місця ДТП, яка будь-яких заперечень щодо зафіксованого не містить.

Судом було оглянуто відео, на якому зафіксовано, що автомобіль «Ford Mustаng», д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи на перехресті, не пропустивши транспортний засіб, вчинив зіткнення з автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_3 .

Інших клопотань про долучення доказів на спростування складеного матеріалу від ОСОБА_2 не надходило.

Суд критично відносить по пояснень свідка ОСОБА_6 , оскільки її пояснення необхідно вважати такими, що лише спрямовані на підтвердження позиції особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 , а не такими, що спрямовані на встановлення істини по справі.

Суд також критично відноситься до пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 . Крім того, відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що останнім зроблено не було.

Заперечення вини ОСОБА_2 є правомірною позицією захисту своїх інтересів і розцінюється як спроба уникнути відповідальності, але не є підставами його виправдання, оскільки зазначені ним обставини не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду справи і його винуватість у скоєнні правопорушення за ст. 124КУпАП повністю доведена зазначеними вище доказами.

Суддя не приймає до уваги твердження ОСОБА_2 про те, що в ДТП винен інший учасник ДТП, оскільки відповідно до принципу диспозитивності, суд позбавлений права надавати оцінку діям потерпілого ОСОБА_3 , оскільки діє виключно в межах складеного протоколу стосовно ОСОБА_2 . При цьому, як вбачається з матеріалів справи, протокол не складався.

Таким чином, дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та іншого майна.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують правопорушення не встановлено.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, слід врахувати характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, сімейний та майновий стан, те, що особа вперше протягом року притягується до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне піддати правопорушника такому виду адміністративного стягнення, як штраф, в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, оскільки така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час винесення судом рішення становить 605,60 грн., в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у вказаному розмірі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 124, 221, 283, 284, 285, 287-289, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605, 60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Згідно з ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя Н. М. Ларіонова