Справа №155/757/25
Провадження №3/155/422/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Сметана В.М. за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , студента Горохівського фахового коледжу Львівського національного університету природокористування, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124, ч.5 ст.126 КУпАП

УСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ч.5 ст.126КУпАП.

Постановою судді від 20 травня 2024 року вирішено об`єднати в одне провадження справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №321131 від 05 травня 2025 року вбачається, що 04 травня 2025 року о 23 годині 50 хвилин в селі Журавники, вулиця Львівська, 38, особа керуючи мотоциклом марки SPARK 200r, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та допустив зіткнення із брамою на в`їзді в подвір`я, після чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №321157 від 05 травня 2025 року вбачається, що 04 травня 2025 року о 23 годині 50 хвилин в селі Журавники, вулиця Львівська, 38, ОСОБА_1 , повторно протягом року керував мотоциклом марки SPARK 200r, без державного номерного знаку, перебуваючи особою яка не отримувала посвідчення водія відповідної категорії.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.1(а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП, а також п.2.3 (б) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вказаних правопорушеннях не визнав, вказував, що того дня мотоциклом не керував. Вказував, що того вечора між ним та батьком виник конфлікт з приводу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в результаті якого батько пошкодив мотоцикл, а він, переховуючись від батька, впав з драбини і пошкодив руку. Зазначив, що повідомив неправдиву інформацію матері та поліції, щоб батька не звинуватили у побиті.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог п.2.1а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії

Диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за дії, вчинені особою, яка повторно протягом року вчинила порушення, передбачені частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п.2.3.б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні фактичні дані, які як докази були зібранні працівником поліції, суддя встановив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, не є дійсною та доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Як встановлено судом, працівники поліції не зупиняли транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , не були присутні на місці ДТП, а прийшли до висновку про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 лише на підставі його пояснень та матері ОСОБА_2 .

Допитана в судовому свідок ОСОБА_2 вказувала, що вона не була присутня при подіях 04 травня 2025, а лише почула крик чоловіка, які їй повідомили, що син впав з мотоцикла і вони відразу повезли його до лікарні. Того вечора мотоцикла не бачила і не чула його звук, пояснення надала працівникам поліції, які дізналась зі слів сина та чоловіка.

Виходячи з положень ст.ст.8,62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Статтею 7 КУпАП, передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» /рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12/, ЄСПЛ визначив, що суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Всупереч даних вимог, жодними належними та допустимими доказами не доведено суду факту вчинення ОСОБА_1 зазначених в протоколах адміністративних правопорушень за ст.124, ч.5 ст.126 КУпАП.

Будь яких інших доказів, які б підтвердили факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 суду не доведено.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ та порушує презумпцію невинуватості особи.

Враховуючи наведені норми та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у даній справі доказів не є достатніми для висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 9, 33, 34, 130, п. 1 ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.5 ст.126 КУпАП в зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана