Справа № 214/673/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., секретар судового засідання Попкової Ю.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від полку Патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в

м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, громадянство - Україна, який має середньо-спеціальну освіту, працюючого електромонтажником ПАТ «А АрселорМіттал Кривий Ріг», одруженого, який має на утриманні дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

09.01.2025 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме: погрожував їй фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, а також бив руками, що завдало потерпілій ОСОБА_5 психологічних страждань та фізичного болю, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року, що підтверджується постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.12.2024 про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-3 КУпАП, у виді штрафу.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав частково та пояснив, що дійсно підвищив голос при сварці з ОСОБА_5 , однак не погрожував останній. Він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. В подальшому, ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, причини його неявки не відомі, що не перешкоджає судовому розгляду справи.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 09 січня 2025 року приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , підняв на неї голос, а потім штовхнув її руками. Вважає, що конфлікт між нею та ОСОБА_1 починався зі сварки. Свідком зазначених подій була їх дитина. Після виклику працівників поліції, останні відвезли її та дитину до батьків, оскільки ОСОБА_1 не міг заспокоїтись.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як слідує зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, та інші документи.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, доходить висновку, що не зважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №955130 від 09.01.2025, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 09.01.2025 приблизно о 18 год. 00 хв. умисного домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_5 (а.с.1);

-рапортом чергового інспектора, зміст якого узгоджується зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №955130 від 09.01.2025 (а.с.2);

-письмовою заявою ОСОБА_5 від 09.01.2025 про притягнення до відповідальності її чоловіка ОСОБА_1 , який 09.01.2025 бив її руками, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою (а.с.3);

-письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 09.01.2025 зміст якої узгоджується зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №955130 від 09.01.2025 (а.с.4);

-копією термінового заборонного припису серії АА №329158 від 09.01.2025, складеного відносно ОСОБА_1 (а.с.7);

-постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

А диспозицією ч.3 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Відтак відповідно до диспозиції ч.3 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, за ознаками: повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Приходячи до такого висновку, суд критично сприймає позицію ОСОБА_1 про не визнання спричинення потерпілій психологічних страждань та фізичного болю, оскільки такі доводи спростовуються сукупністю відомостей, які містяться в досліджених судом доказах, які є належними та допустимими, та узгоджуються з поясненнями потерпілої, наданими в судовому засіданні.

Крім того, суд також критично сприймає позицію потерпілої ОСОБА_2 , викладеної в її заяві про закриття провадження у справі у зв`язку зі сваркою між нею та ОСОБА_1 , оскільки такі доводи спростовуються поясненнями потерпілої, наданими при судовому розгляді справи про вчинення ОСОБА_1 відносно неї фізичного насильства у формі штовханини та інших дій насильницького характеру.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, його зневажливе ставлення до гідності та прав близьких осіб, а тому вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в подальшому, яке носить систематичний характер, зміни його насильницької поведінки, формування нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, в порядку ст.39-1 КУпАП, суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_1 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», із взяттям його на профілактичний облік та проведенням з ним профілактичної роботи в порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч.3 ст.173-2, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Направити ОСОБА_7 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», із взяттям його на профілактичний облік та проведенням з ним профілактичної роботи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко