ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 р. Справа № 597/317/25

Суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Торська І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , військовослужбовця

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.03.2025 року серія ААБ №005218, 04.03.2025 року о 18 годині 17 хвилини в м.Заліщики провулок Маковея,1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння покривів шкіри обличчя, тремтіння пальців рук). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку, зі згоди водія, за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, тест №1031, результат 1,28 проміле, з яким водій згідний. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився на місці зупинки. Водія від керування транспортним засобом відсторонено. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в чиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що працівники поліції не мали права його освідчувати на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він являється військовослужбовцем.

Захисник адвокат Данильчук Н.Б. 30.04.2025 подав клопотання про закриття провадження в адміністративній справі та просить суддю закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування таких вимог захисник зазначає, що поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно зазначена кваліфікація правопорушення, а саме пройшовши на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 був не згідний з результатами такого огляду та на пропозицію проїхати в медичний заклад для проходження такого огляду відмовився, що в свою чергу свідчить про порушення п.2.5 ПДР, а не п. 2.9а як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Додатково зазначив, що відеозаписи долучені до адміністративних матеріалів не є безперервним та переривається.

21.05.2025 року захисником було подано клопотання про передачу адміністративних матеріалів відповідним органам для вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності у відповідності до глави 13-Б КУпАП, оскільки ОСОБА_1 являється військовослужбовцем.

Суддя, вислухавши особу щодо якої складено адміністративний матеріал, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.15 КУпАП військовослужбовці, зокрема, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

З матеріалів справи, зокрема, довідки №1420 від 13.05.2025 виданої т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 13.10.2024 року по теперішній час. Згідно скріншотів військових відомостей посада водій стрілець 3 відділення охорони 3 взводу охорони 4 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 .

Доводи захисника про необхідність направлення адміністративних матеріалів відповідним органам для вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності у відповідності до глави 13-Б КУпАП до до відповідних органів, оскільки ОСОБА_1 являється військовослужбовцем є необґрунтованими і такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті законодавства.

Так, згідно з п. 1 розділу І Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 10 жовтня 2016 року № 515 (далі Інструкція), дана інструкція визначає основні завдання, механізм організації та несення патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій (далі - військова частина), на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України (далі - військові містечка), права та обов`язки патрулів і посадових осіб Служби правопорядку під час несення служби, порядок застосування ними заходів адміністративного примусу до військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані), а також працівників Збройних Сил України (далі - працівники) під час виконання ними службових обов`язків.

Таким чином, положення даної Інструкції поширюються тільки на взаємовідносин щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Даною нормою законодавства визначено чіткий перелік обставин, за яких огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, зокрема якщо є підстави вважати, що військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння: перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях

Керування військовослужбовцем транспортним засобом на дорогах загального користування з ознаками алкогольного сп`яніння до таких підстав не належить.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 04.03.2025 року серія ААБ №005218 та доданого відеозапису, вбачається, що транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у АДРЕСА_3 , тобто поза межами території будь-якої військової частини. Доказів того, що у вказаний протоколі день та час, останній виконував обов`язки військової служби та транспортний засіб належить ЗСУ або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту, суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду осіб, які керують транспортним засобом, водночас положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, а перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях. За наведених обставин ОСОБА_1 при вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, несе адміністративну відповідальність на загальних підставах.

При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду водія, який є військовослужбовцем, таку процедуру проводять працівники поліції. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись.

Отже, доводи захисника Данильчука Н.Б. з цього приводу є безпідставними.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена наступними належними та допустимими доказами:

- даними які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №005218 від 04.03.2025 року;

- результатом тесту приладу Alcotest 6810, щодо виявлення стану сп`яніння у ОСОБА_1 від 04.03.2025 року, який показав результат 1,28 проміле;

- свідоцтвом про повірку газоаналізатора Alcotest 6810 OIML номер ARLM-0558;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4197063 від 04.03.2025 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначено, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,28 проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Заліщицької ЦМЛ» від 04.03.2025 року о 18 год. 25 хв. Огляд не був проведений у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження;

- відеозаписами з камер відео реєстратора та нагрудної відеокамери поліцейського, на яких зафіксовано факт зупинки транспортного засобу ВАЗ 2108, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та проходження ним 04.03.2025 року огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, результат тесту 1,28 проміле, з яким погодився, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі останній відмовився.

Доводи захисника про невірну кваліфікацію правопорушення правил дорожнього руху працівниками поліції, переривиста та перервна відео фіксація, не знайшли свого підтвердження під час дослідження суддею, як письмових доказів так і відеозаписів, які в достатній мірі дають можливість як ідентифікувати особу щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, так і повністю перевірити процедуру фіксації правопорушення і оформлення результатів виявленого порушення.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

За даних обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

За встановлених обставинах при накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують, чи обтяжують відповідальність, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також вважаю, що відповідно до ст.40-1 КУпАП, ч.2 п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст. ст.40-1, 130, 221, 248-249, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за даною статтею у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. ТОРСЬКА