Справа № 750/1439/25 Головуючий у 1 інстанції Лямзіна Н. Ю.
Провадження № 33/4823/446/25
Категорія - ч. 2 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд

у складі: головуючого судді Салая Г.А.,

за участю: особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 березня 2025 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.01.2025 року о 08 год. 59 хв., ОСОБА_1 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, як полягали у штовханнях, образах нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, в наслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, 22.01.2025 року о 08 год. 59 хв., ОСОБА_1 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, як полягали у штовханнях, образах нецензурною лайкою, дані дії вчинив у присутності ОСОБА_3 , чим завдав йому психологічних страждань, в наслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки не був присутній у судовому засіданні та не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи; скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду не відповідають обставинам. Посилається на недоведеність факту спричинення шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , та з посиланням на норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вважає самі по собі нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство і утворюють склад правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Зазначає, що в даній справі матеріали не містять достатніх та належних доказів того, що його дії відповідали критеріям домашнього насильства. Наявні матеріали відеозаписів містять лише процес складання документів, а його колишня дружина в цей час висловлює жаль з приводу того, що народила від нього дитину, що він розцінює навпаки, як психологічний тиск на нього з її боку. Медичних документів про завдання шкоди фізичному здоров`ю потерпілої немає. Тому зазначає, що матеріали справи містять дані лише про наявність побутового конфлікту і судом не надано належної оцінки таким обставинам.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити із викладених підстав, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 вказаного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ст. 1 зазначеного Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі нецензурні висловлювання, діяння фізичного характеру, у тому числі штовхання, формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному та фізичному здоров`ю особи чи могли завдати.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечив факт вчинення домашнього насильства, зазначаючи, що між ним та колишньою дружиною стався лише словесний конфлікт зі спільними образами один-одного.

Однак, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим та узгодженим із наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД №333484 та ВАД №333485 від 22.01.2025; даними термінового заборонного припису стосовно кривдника № 429696 від 22.01.2025, складеного у відношенні ОСОБА_1 ; письмовою заявою ОСОБА_2 від 22.01.2025, в якій остання просить провести перевірку та вжити заходів до свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який за місцем проживання вчинив сварку, виражався нецензурною лайкою, підіймав руку, штовхав її у присутності їх дитини. Такі обставини узгоджуються достатньою мірою із даними, зафіксованими на відеозаписі, долученому до протоколу, під час якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснюють обставини подій, через які було викликано працівників поліції, в ході яких ОСОБА_1 не заперечував вживання нецензурної лексики по відношенню до ОСОБА_2 та не заперечував факту того, що штовхнув її і що це відбувалося у присутності їх малолітньої дитини.

Наведені докази у своїй сукупності вказують на вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини та у присутності своєї малолітньої дитини, що вказує на склад правопорушень ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП в його діях.

При цьому матеріали справи не містять жодних доказів, які б спростовували обставини, зафіксовані у вказаних документах.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 33, 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай