Провадження № 3/127/2835/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Горбатюк В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №081005 встановлено, що ОСОБА_1 об 03 год. 28 хв. 26.04.2025 в АДРЕСА_1 , порушив правила додержання тиші в населеному пункті, а саме голосно слухав музику та кричав, чим порушив спокій громадян повторно протягом року..

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений в порядку, визначеному чинним законодавством. Будь-яких заяв щодо розгляду справи від особи не надходило.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку особи, що притягується до адміністративної відповідальності та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, та тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із конфіскацією звуковідтворювальної апаратури, піротехнічних засобів, інших предметів порушення тиші або без такої і на посадових осіб та громадян - суб`єктів господарської діяльності - від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із конфіскацією звуковідтворювальної апаратури, піротехнічних засобів, інших предметів порушення тиші.

Дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що, винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №081005, рапортом, витягом з адмінпрактики, постановою серії ЕНА №1609924 від 11.11.2024.

Враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, необхідно визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 24-1, 40-1, 173, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В. В. Горбатюк