Справа № 478/288/25 Провадження № 3/478/109/2025
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2025 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю секретаря Григоренко Н.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Ляшенка М.Д., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні четверо неповнолітніх дітей, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,
В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебувають адміністративні матеріали, які надійшли 19 березня 2025 року від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 статті 130 КУпАП.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №251990, складеного 20.02.2025 року, вбачається, що 20.02.2025 року о 12 год 45 хв в с-щі. Казанка по вул. Едуарда Лиса, 72, водій ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «ВАЗ 2107», д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.
З протоколу також вбачається, що громадянин ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.5 «а» ПДР України, що кваліфіковано, як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину заперечив, пояснив суду, що фактично не керував транспортним засобом. З наданих пояснень вбачається, що фактичне керування транспортним засобом здійснював брат ОСОБА_1 , який зупинив автомобіль біля будинку тещі ОСОБА_1 , вийшов з машини та пішов до будинку. Після цього, ОСОБА_1 пересів за кермо автомобіля, але не керував ним. В цей час під`їхав поліцейський автомобіль та поліцейський звернувся до ОСОБА_1 переплутавши його із братом неправомірно вимагаючи надати документи, що посвідчують його особу та пройти тест на стан алкогольного сп`яніння.
Адвокат Ляшенко М.Д. просив закрити провадження у адміністративній справі, посилаючись на відсутність доказів інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, протиправність дій інспектора поліції. Як пояснив адвокат Ляшенко М.Д., ОСОБА_1 не керував автомобілем. При цьому поліцейським не було надано доказів протилежного та не забезпечено право на захист під час складання адміністративного матеріалу.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Ляшенка М.Д., дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне, протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (п.п. 2.5 і 2.9.а ПДР).
За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015, п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (зі змінами), огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Під час судового розгляду встановлено, що при оформленні адміністративного матеріалу за ч. 2 ст. 130 КУпАП стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності дотримано вимог встановлених законом та Інструкціями.
При цьому, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні письмовими доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №251990, складеного 20.02.2025 року, вбачається, що 20.02.2025 року о 12 год 45 хв в с-щі. Казанка по вул. Едуарда Лиса, 72, водій ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «ВАЗ 2107», д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.
Протокол містить підпис ОСОБА_1 , проте від надання пояснень останній відмовився та правом на надання пояснень та зауважень до протоколу не скористався.
Протокол містить і відмітку про роз`яснення положення ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №251990, складеного 20.02.2025 року, зафіксованого за допомогою нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та повідомлено, що у такому випадку буде складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Між іншим, також з відеозапису вбачається, що під час руху поліцейської машини по дорозі, попереду патрульної машини здійснює рух автомобіль синього кольору, який здійснює поворот ліворуч, саме за яким було спрямовано рух поліцейського автомобіля. Після повороту ліворуч, поліцейські зупинилися біля вже зупиненого автомобіля на узбіччі дороги за кермом якого перебував ОСОБА_1 , останньому було повідомлено про причину зупинки, роз`яснено його права. В ході спілкування із ОСОБА_1 поліцейським було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. За результатами перегляду відеозапису суд враховує, що ОСОБА_1 не повідомляв про обставини того, що він не керував автомобілем, напроти, з його пояснень вбачається, що він керував автомобілем та після здійснення повороту ліворуч зупинив автомобіль. В той же час, ОСОБА_1 не вказує, що автомобілем керував його брат, пояснюючи свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння лише тим, що фактичного зупинення автомобіля поліцейськими не відбулося.
Суддя також звертає увагу, що на відеозапису чітко зафіксовано обстановку, яка відбувалась в салоні автомобіля, аналіз якої дає підстави вважати, що ОСОБА_1 не міг знаходитися на пасажирському місці автомобіля оскільки в той час автомобіль використовувався для перевезення речей, які зайняли всі вільні пасажирські місця крім того, де перебувала дружина ОСОБА_1 .
При цьому, суддя враховує й ту обставину, що відносно ОСОБА_1 було складено й постанову, за якою його було притягнуто до відповідальності за керування автомобілем без права керування транспортними засобами, яка не оскаржувалась та відповідно з якою ОСОБА_1 погодився.
В сукупності дослідженні та встановлені суддею обставини вказують, що автомобіль, який на відеозапису здійснює рух попереду поліцейського автомобіля, а потім здійснює поворот ліворуч та зупиняється перебував під управлінням ОСОБА_1 . Факт того, що поліцейські не зупинили автомобіль під час його руху, а наздогнали автомобіль коли він зупинився в даному випадку не змінює об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.
Позиція ОСОБА_1 та адвоката Ляшенка М.Д. спростовується таким відеозаписом, на якому між іншим, сам ОСОБА_1 визнає факт керування автомобілем. Доводи, що автомобілем керував брат ОСОБА_1 спростовуються тим, що на ці обставини не вказував ОСОБА_1 під час складання відносно нього адміністративного матеріалу, а лише вказував, що автомобіль на час, коли його наздогнали представники поліції був зупинений.
Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_1 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія транспортного засобу, відноситься виключно до компетенції поліцейського.
Судом також встановлено з відеозапису, що спілкування ОСОБА_1 із поліцейським відбувалося з одночасним отриманням ОСОБА_1 правової консультації в телефонному режимі. В свою чергу, про своє бажання отримати правову допомогу в іншій спосіб ОСОБА_1 поліцейським не заявляв.
Таким чином, суддя не вбачає факту порушення поліцейським права ОСОБА_1 на правову допомогу.
Натомість, будь-яких сумнівів щодо достовірності доказів, доданих до протоколу, у суду не виникає, суд вказані докази приймає до уваги як належні та допустимі.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.
Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою.
Згідно з довідкою інспектора СМ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 23.02.2025 року, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
З постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 02.07.2024 року у справі № 478/621/24 вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, зміст протоколу відповідає вимогам ст.256 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи норми ст. 23, 33 КУпАП, суддя приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 276-280, 283-285 КУпАП, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.) на користь держави.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови

Суддя О.О. Томашевський