П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 травня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 (від імені якого діє адвокат Тирпак Антон В`ячеславович) та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 16 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 16 грудня 2024 року гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, - 08.11.2024 року о 11 год. 05 хв. по вул. Івана Франка, 3, в м. Ужгороді водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Renault Megan, р/н НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Audi, р/н НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 та його адвокат Тирпак А. В. подали апеляційну скаргу. Вказують на незаконність винесеної постанови, просять її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю вини, а відтак і складу адміністративного правопорушення.

Зазначають, що суд не дослідив дорожні умови, місце знаходження припаркованого автомобіля та чи була у ОСОБА_1 технічна можливість уникнути зіткнення. Призначене покарання є надто суворим, не відповідає завданій шкоді, а також не враховано позитивну характеристику водія та випадковий характер зіткнення.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 також подав апеляційну скаргу на винесене у даній справі судове рішення. Зазначає, що в результаті ДТП йому були завдані збитки в розмірі 14 400 грн., які він просив стягнути з винної особи, однак судом йому у цьому було відмовлено та роз`яснено можливість звернення до суду із позовом в цивільному порядку. Таку відмову він вважає неправомірною, просить постанову судді місцевого суду змінити та стягнути з винної особи завдані йому та доведені ним збитки в розмірі 14 400 грн. В решті просить постанову залишити без змін.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 та його захисник Тирпак А. В. у судове засідання в черговий раз не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, враховуючи повторну неявку до суду ОСОБА_1 та його захисник Тирпак А. В., з метою недопущення затягування часу вирішення справи та можливості уникнення адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності апелянта та його представника, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачається порушення вимог п. 13.1 ПДР України.

Зокрема, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1 Правил дорожнього руху).

В даному випадку цих правил водій ОСОБА_1 не дотримався. Так, відповідно до складеного протоколу, - 08.11.2024 року о 11 год. 05 хв. по вул. Івана Франка, 3, в м. Ужгороді водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Renault Megan, р/н НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Audi, р/н НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 171072 від 11.11.2024 року, схемою місця ДТП, рапортом працівника поліції, а також письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної події.

Зокрема, у своїх поясненнях ОСОБА_1 визнав вину та пояснив, що зачепив інше авто і поїхав з місця події, тому що характер пошкоджень є незначний.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що нових доказів у справі не здобуто, такі апеляційному суду не надані. Водночас, наявні у справі докази у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, а саме, пошкодження автомобіля гр. ОСОБА_2 , який був припаркований біля ресторану «Кармен» в м. Ужгороді, по вул. Івана Франка, 3. Постанова судді місцевого суду в цій частині є законна та обґрунтована, підстав для її зміни чи скасування не має.

Разом з тим, накладаючи адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік суд першої інстанції належним чином не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини. Накладене стягнення є надто суворим, не відповідає завданій шкоді та обставинам її заподіяння. За цих обставин постанову судді місцевого суду в частині застосованого стягнення слід змінити, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Щодо заявленого потерпілим клопотання про відшкодування шкоди в розмірі 14 400 грн., завданої в результаті ДТП, то суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в його задоволенні, оскільки відповідно до статті 40 КУпАП відшкодування такої шкоди під час вирішення питання про накладення адміністративного стягнення є правом суду, а не його обов`язком. Місцевий суд врахував обставини події правопорушення, розмір завданої шкоди та прийшов до висновку, що така може бути стягнута в порядку цивільного судочинства, з урахуванням принципу диспозитивності та змагальності сторін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Тирпак Антон В`ячеславович, - задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 16 грудня 2024 року змінити в частині застосованого адміністративного стягнення. Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В решті постанову -залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.