Сахновщинський районний суд Харківської області
Справа №: 634/399/25
Провадження № 3/634/235/25
Категорія 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 306632 від 20.04.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 20.04.2025 року о 19.55 год. на автодорозі с. Багата Чернещина-сел. Сахновщина Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання правопорушник не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань та заяв з приводу розгляду справи не надав.

Захисник, який бере участь у розгляді справи у режимі відеоконференцзв`язку, на відеозв`язок не вийшов, про причини неявки на момент розгляду справи суду не повідомив.

21.05.2025 року до суду надійшло клопотання захисника про закриття адміністративного правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на наявність гробого порушення проведення процедури огляду правопорушника на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 за подій, описаних у протоколі про адміністративне правопорушення, не перебував у стані алкогольного сп`яніння, як і не мав ознак такого сп`яніння, на які у протоколі посилається уповноважена особа: запах алкогольного сп`яніння з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Під час відеофіксації події, працівником поліції вказано лише одну ознаку, а саме наявності запаху алкоголю з порожнини рота. Інших ознак під час спілкування із ОСОБА_1 заявлено не було. Сам відеозапис виключає наявність у правопорушника таких ознак сп`яніння, як порушення мови та координації рухів, оскільки останній поводить себе спокійно, його мова та координація рухів є чіткою та не порушеною. Отже, за відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння працівник поліції безпідставно склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, правопорушником у передбачений законом 2-годинний строк самостійно було пройдено медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, здавши зразки крові лікарю-наркологу КНП «Сахновщинська ЦЛ», та згідно результатів судово-токсикологічного дослідження крові ОСОБА_1 встановлено, що метиловий, етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлено.

Наявні у матеріалах справи направлення на огляд на стан сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння містять чисельні недоліки та не відповідають порядку їх заповнення.

Вказані аргументи свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що правопорушник та його захисник, які були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, при цьому захисник бере участь у справі у режимі відеоконференцзв`язку та не під`єднався до підсистеми vkz, маючи статус «офлайн», про причини неявки на час розгляду справи суд не повідомив, а тому за наявності у матеріалах справи письмового клопотання сторони захисту, вважаю за можливе проводити розгляд справи за відсутності правопорушника та його захисника за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 306632 від 20.04.2025 року, ОСОБА_1 20.04.2025 року о 19.55 год. на автодорозі с. Багата Чернещина-сел. Сахновщина Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Від підпису протоколу правопорушник відмовився.

Із оглянутого у судовому засіданні відеозапису, на якому зафіксовані події, що мали місце 20.04.2025 року вбачається, що підставою для проходження правопорушником огляду на стан алкогольного сп`яніння було наявність, лише запаху алкоголю з порожнини рота, що не відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленню на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані відеозаписів не відображають у правопорушника зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, оскільки під час спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції, у правопорушника відсутні такі ознаки алкогольного сп`яніння, як порушення мови та координації рухів, на які посилається уповноважена особа у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 чітко відповідав на поставлені запитання, ввічливо, спокійно та впевнено себе поводить, його поведінка є адекватною та відповідала заданій обстановці. При цьому, вважаю, доцільним зазначити, що у правопорушника також відсутні й інші ознаки алкогольного сп`яніння, які не були зазначені у матеріалах справи, а саме: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає заданій обстановці,

Згідно довідки Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 24.04.2025 року при судово-токсикологічному дослідження крові ОСОБА_1 , вилученого 20.04.2025 року о 21.15 год., метиловий, етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлено.

Так, приписи п.2.5 Правил дорожнього руху передбачають обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова або ухилення водієм від обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР України, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу І цієї Інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, за відсутності у водія наведених ознак сп`яніння, у працівників поліції не виникає підстав вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння. Відмова водія виконувати безпідставну (необґрунтовану) вимогу працівника поліції проходити огляд на стан сп`яніння, не може мати наслідків у вигляді адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 ПДР України.

З протоколу про адміністративного правопорушення серії ЕПР 1 №306632 від 20.04.2025 року уповноваженою особою виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, при цьому актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що виразилися у почервонінні очей, порушення рухів та нечіткої вимови, у той час, коли направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зовсім не містить ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у правопорушника.

Разом з цим, згідно відомостей відеозапису працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота, та необхідності водію пройти у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Такий підхід, з боку працівників поліції щодо встановлення ознак алкогольного сп`яніння у правопорушника є формальним. Вказані дії не відповідають вимогам закону, адже поліцейський має пересвідчитись у факті керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи з ознаками такого сп`яніння. Недопустимою є ситуація, відповідно до якої без належних правових підстав, працівником поліції висувається вимога про проходження огляду, в даному випадку на стан аклогольного сп`яніння.

Вказана обставина також є суттєвою, оскільки дії працівників поліції регламентуються законом і такі дії мають суворо відповідати нормам Закону.

Проте, судом встановлено, що у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння не було, що також спростовується довідкою Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 24.04.2025 року.

За таких обставин, зафіксовані у вказаних процесуальних документах та на відеозаписі події ознаки алкогольного сп`яніння не є об`єктивно встановленими ознаками, оскільки поза розумним сумнівом помилково зазначені особою, яка складала протокол, а тому суд дійшов висновку, що такі відомості протоколу не відповідають дійсності, є суб`єктивними та до них необхідно ставитись критично.

Системно проаналізувавши положення КУпАП та Інструкції, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд констатує порушення за вказаних обставин процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Наведені вище обставини свідчать про те, що матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити наявність у правопорушника ознак алкогольного сп`яніння, які б стали підставою для проходження огляду, а тому зазначене не породжувало обов`язку ОСОБА_1 проходити огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Відомості вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР №306632 від 20. 04. 2025 року про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів суперечать сукупності доказів, які є у матеріалах справи.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення складено працівником поліції з порушенням норм чинного законодавства, оскільки працівником поліції не встановлено у водія ознак алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17Закону України«Про виконаннярішень тазастосування практикиЄвропейського судуз правлюдини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого, як взяти на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,33, ч. 1 ст.130, ст.ст.221,247,276,277,283,284 КУпАП, суд, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Сахновщинський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 10 денний строк, після її винесення, апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено та проголошено 26.05.2025 року.

Суддя: