КРИНИЧАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 178/733/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Суддя Криничанського районного суду Дніпропетровській області Берелет В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні с.Кринички справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП ДПП у Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.3 ст.130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В :

23.11.2024 о 00 год 51 хв, на трасі М-30, 916км+817м, Кам`янського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року двічі.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день слухання справи сповіщений. Заяв на відкладення не надходило.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності за частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неперешкоджає судовому розгляду справи за його відсутності.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначено, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів часу обумовлюється положеннями статей 38, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а строк для накладення адміністративного стягнення обмежується одним роком з дня його вчинення за частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимогст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Зі змісту ст. 251 КУпАП убачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.4 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МОЗ України та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, який відповідно до ст.266 КУпАП здійснюється в закладах охорони здоров`я у присутності поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Ураховуючи те, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 згідно протоколу належить ОСОБА_2 та не є у приватній власності порушника, суд, не вирішує питання щодо конфіскації транспортного засобу.

Ураховуючи вищевикладене, дослідивши зібрані у справі письмові докази, наявність в діях правопорушника складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП, а таке порушення правил дорожнього руху створює потенційну небезпеку і загрозу як для здоров`я та життя водія, так і інших учасників дорожнього руху, тому, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом в межах санкції ч.3 ст.130 КупАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч.3 ст.130 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на водія ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 - 605 грн 60 коп судового збору на користь держави.

Протягом 10 днів з дня її винесення постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Валентина БЕРЕЛЕТ