ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/1803/24

Провадження № 33/820/362/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Горщара Б.А на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що 13.11.2024 року о 11:24 у с.Старий Кривин Хмельницької області по вул. Перемоги, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ФОЛЬКСВАГЕН ГОЛЬФ, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Горщар Б.А. просить постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 квітня 2025 року скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу даного правопорушення.

Стверджує, що відеозапис події не проводився безперервно, що є істотним порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Більше того, як вбачається із відеозапису події, працівником поліції, який здійснював зупинку транспортного засобу та оформлення адміністративних матеріалів, не зазначено жодної з ознак, яка б могла свідчити про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Отже, трактувати та ставити в вину особі, що притягається до адміністративної відповідальності обставину, як відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікувальному закладі є безпідставним.

Сторона захисту зазначає, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 був з незрозумілих причин переслідуваний працівниками поліції на службовому автомобілі та зупинений всупереч вимог ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», що підтверджується відеозаписом.

Атому, як вважає апелянт, всі подальші вимоги працівників поліції водій не змушений був виконувати, як наслідок всі складені щодо нього процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 .

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Отже, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП в судовому засіданні не є обов`язковою.

Будучі повідомленими належним чином ОСОБА_1 та його захисник Горщар Б.А. про розгляд судом апеляційної скарги 08.05.25 року на 10.30 год та на 22.05.25 року на 10 годину у судові засідання не з`явилися. Захисник Горщар Б.А. надав суду заяву про відкладення розгляду провадження 08.05.25 року через відпустку. 22.05.25 року захисник просив відкласти судовий розгляд через участь у інших провадженнях у цивільних справах без надання відповідних підтверджень.

Вважаю, що сторона захисту була належним чином повідомлена про час та місце розгляду провадження, поважних причин не явки у судове засідання не надала, що дає суду підстави для апеляційного перегляду провадження за відсутності сторони захисту, зважаючи на скорочені строки апеляційного розгляду у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 294 ч.4 КУпАП.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 172589 від 13 листопада 2024 року, з якого вбачається, що 13.11.2024 року о 11:24 у с.Старий Кривин Хмельницької області по вул. Перемоги, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ФОЛЬКСВАГЕН ГОЛЬФ, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП(а.с.1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився (а.с.6);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся до закладу охорони здоров`я КНП «СМСЧ м.Нетішин» (а.с. 8);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 172589 від 13 листопада 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (а.с. 10).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_2 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис події повинен бути безперервним, однак в даному випадку цього зроблено не було і відеозапис є неповним, суд апеляційної інстанції відкидає з огляду на наступне.

У пункті 5 Розділу ІІ, пункті 1 Розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 зазначено, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відео реєстраторів, у тому числі, на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Разом з тим, ні діючим законодавством, ні Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським.

Долученим до справи відеозаписом події з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та винуватості ОСОБА_2 у його вчиненні.

Підстави вважати вказаний відеозапис неналежним та недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані процесуальні дії, що підтверджують відмову від проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння у визначений законом спосіб, а саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», а також у медичному закладі.

Окрім того, відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Посилання сторони захисту у апеляційній скарзі на безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження, оскільки як вбачається з переглянутого апеляційним судом відеозапису, при зупинці транспортного засобу ФОЛЬКСВАГЕН ГОЛЬФ, д.н.з. НОМЕР_1 працівником поліції було повідомлено причину зупинки, а саме перевірка документів на транспортний засіб.

Апеляційний суд відкидає твердження захисту, наведені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 був зупинений незаконно, враховуючи наступне.

Згідно з п.п.5, 6, 7 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ст. 8 ч. 4 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, в умовах воєнного стану працівники поліції мають право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, з метою запобігання правопорушень, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції висловлювали законні вимоги до ОСОБА_2 , а саме: пред`явити посвідчення водія, документи на транспортний засіб, а пізніше, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, слід зауважити, що правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не звільняє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння апеляційним судом не беруться до уваги, так як повністю підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом з якого вбачається, що працівники поліції при перевірці необхідних документів виявили у ОСОБА_2 та оголосили йому ознаки алкогольного сп`яніння :«У Вас є явні ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота в Ви червоні»у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Суд виходить з того, що ознаки алкогольного сп`яніння, які виявляються у водіїв працівниками поліції після зупинки транспортного засобу обумовлені суб`єктивним сприйняттям працівників поліції, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам Інструкції.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силуст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Горщара Б.А. - залишити без задоволення.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: