Справа № 510/243/25
Провадження № 3/510/508/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2025 року м. Рені
Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., розглядаючи матеріали, що надійшли від впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродж. м.Маріуполь Донецької області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, протягом року не піддавалась адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, зміст ст. 268 КУпАП роз`яснено, клопотань не надходило,-
за ч. 1 ст. 2041 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Як виходить з наданих матеріалів, 17.01.2025 р. о 01 год. 45 хв. на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в міжнародному ПП «Рені- авто» п/н « НОМЕР_2 » при перевірці прикордонним нарядом документів на виїзд з України було виявлено ОСОБА_1 , яка на рейсовому автобусі рухалась в напрямку з України до Р.Молдова та пред`явила для перевірки паспортний документ (паспорт громадянки України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 07.05.2019р. органом видачі 5141), який належить іншій особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вважаючи, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 9, ст. 12 ЗУ «Про державний контроль України», відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КпАП України, який був направлений до суду для розгляду.
ОСОБА_1 в судове засідання не явилась, згідно адмінматеріалів вину свою не визнала, зазначивши, що дійсно нею 17.01.2025р. при слідуванні на рейсовому автобусі на м. Бухарест Румунії з України пред`являлись паспортні документи при проходженні митного контролю. До 17.01.2025р., - 13.01.2025р. вона виїжджала за кордон на рейсовому автобусі та також проходила паспортний контроль після якого водієм своїм пасажирам були роздані паспорти та їй помилково видали паспорт громадянина України для виїзд за кордон на інше ім`я на ім`я ОСОБА_3 . Про це вона дізналась, коли 17.01.2025р. же знов поїхала автобусом за кордон. У стані розгубленості та правової необізнаності вона підійшла до інспектора контролю на кордоні, повідомила про це, однак на неї був складений протокол. До адміністративних матеріалів була надана заява ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі.
Захисник ОСОБА_1 Вєлєв І.І. підтримав доводи письмових пояснень ОСОБА_1 , надав суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. У клопотанні зазначив, що дійсно ОСОБА_1 17.01.2025р. слідувала на рейсовому автобусі на виїзд з України. Перебуваючи у ПП «Рені авто» , підготувавшись до проходження митного контролю, вона з`ясувала, що в неї немає її особистого паспорту громадянина України для виїзду за кордон, а є в наявності паспорт громадянки України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 07.05.2019р. органом видачі 5141, який належить іншій особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Пригадуючи, що напередодні (13.01.2025р.) вона також виїжджала за кордон на автобусі, вона зрозуміла, що вочевидь, тоді, після проходження митного контролю, водій, коли повертав паспорти пасажирам, помилково повернув їй не її особистий паспорт, а паспорт іншої особи. Належність паспорту вона не проконтролювала, поїхала додому, а коли знов 17.01.2025р. поїхала за кордон виявилась ця неприємна ситуація. 17.01.2025р., вже будучи на пункті пропуску, не бажаючи допускати будь-яких порушень законодавства, вона із чим питанням звернулась до інспектора за отриманням роз`яснень та правової допомоги, однак, на неї був складений протокол за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. У наданих письмових поясненнях ОСОБА_1 пояснила про ситуацію, що склалась, зазначила, що будь-якого умислу на перетин державного кордону за невідповідним документом у неї не було, це виявилось саме під час знаходження ОСОБА_1 на пункті пропуску при наданні нею паспорту для перевірки і вона добровільно повідомила про те, що в неї паспорт на ім`я іншої особи працівникам ДПСУ, який опинився в неї помилково, і що її особистий міститься у мобільному додатку «Дія», за допомогою якого можна встановити саме її особу. Таким чином, посилаючись на те, що для встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, відсутня суб`єктивна сторона, захисник Підтинної Д.О. просить закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
До матеріалів адміністративної справи були додані наступні докази: протокол про адмінправопорушення від 17.01.2025р.; рапорти працівників прикордонної служби від 17.01.2025р.; письмові пояснення ОСОБА_1 ; фотокопія паспорту громадянина України, оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; довідка щодо особи громадянки України ОСОБА_1 ; копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон, оформленого на ім`я ОСОБА_3 .
Інших доказів на момент розгляду справи суду не надано.
Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд прийшов до висновку, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Як вже зазначалось вище, об`єктивною стороною досліджуваного правопорушення, є перетин або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Суб`єктивна сторона незаконного перетинання державного кордону передбачає наявність прямого умислу, тобто виражається в навмисній формі вини, коли особа розуміє, що незаконно перетинає ДКУ та бажає вчинити такі протиправні дії.
Так охорона державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а також Збройними Силами України у повітряному та підводному просторі відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України.
Державний кордон України - це лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, визначає межі державної території України, просторові рубежі дії державного суверенітету України. Охороною Державного кордону України займається Державна прикордонна служба України.
Відповідно, досліджуючи докази по даній справі, суд повинен встановити чи намагалась ОСОБА_1 перетнути державний кордон України у незаконний спосіб.
Так відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №265402 від 17.01.2025 року зазначено, що 17.01.2025 року при виїзді з України на ПП «Рені-авто» було виявлено ОСОБА_1 , яка намагалась незаконно перетнути кордон України з Р.Молдова по чужому паспортному документу.
На підтвердження зазначеного до матеріалів справи надані рапорти працівників впс, письмові пояснення ОСОБА_1 (за якими вона викладає твердження, що в неї помилково опинився паспорт громадянина України ОСОБА_3 , це не її провина, з моменту попереднього перетину ДКУ з 13.01.2025р. по 17.01.2025р. вона не перевіряла відповідність поверненого на митному контролі паспорту саме їй, а виявила належність його до іншої особи лише 17.01.2025р. , під час нового проходження митного контролю, про що одразу ж заявила працівниками ДПСУ ), копія паспорту громадянина України, оформленого на ім`я ОСОБА_1 , копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон, оформленого на ім`я ОСОБА_3 .
Будь-яких доказів щодо того, що ОСОБА_1 приховувала факт наявності в неї паспорту іншої особи, а не свого, - суду не надано, навпаки, вона сама, добровільно підійшла до працівника ДПСУ, добровільно повідомила про це, просила надати їй роз`яснення подальших дій в даній ситуації, це дає підстави припускати, що у ОСОБА_1 не було намірів на спробу перетинання ДКУ по неналежному документу, вона не вчинила жодних дій, які б свідчили про її неправомірні наміри.
Суд вважає, що вищевказана справа підлягає закриттю за відсутності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу інкримінованого правопорушення, оскільки, матеріали справи не містять жодного підтвердження того, що ОСОБА_1 мала наміри та здійснила спробу перетинання державного кордону України у незаконному порядку.
З урахуванням наведеного, провина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП є недоведеною, оскільки в її діях відсутній склад правопорушення.
Так за ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Згідно ч. 1 ст.247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, під час розгляду адміністративного матеріалу в суді не здобуто.
Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку із встановленими фактичними обставинами провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 251, 252, 283 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.204-1 КУпАП відмовити. Провадження у справі закрити.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.ст. 32, 321 КоАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя В.І. Дудник