Справа № 297/4903/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю ОСОБА_1 , розглянув у відкритому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/115/25 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Мензака Ю. Ю. на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.02.2025.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпро, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 3 ст. 184 КУпАП та на нього в порядку ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) грн із конфіскацією предметів торгівлі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 544737 від 26.11.2024 та постанови судді від 04.02.2025 вбачається, що 26.11.2024 о 14 год 15 хв в м. Берегове по вул. Мукачівській, 9, ОСОБА_1 торгував підсистемами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без марок акцизного податку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 544695 від 26.11.2024 та постанови судді від 04.02.2025 вбачається, що 26.11.2024 встановлено, що ОСОБА_1 неналежно виховує свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час навчального процесу, будучи учнем Берегівського ліцею ім. Т. Шевченка, знаходився у приміщенні магазину по вул. Мукачівська, 9 в м. Берегове та реалізовував гліцерин й ароматизатор «OCTOBAR» 12 мл та 15 мл, не маючи на це відповідних документів, а саме документів про право на заняття підприємницькою діяльністю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Мензак Ю. Ю. просить скасувати постанову судді від 04.02.2025 та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 3 ст. 184 КУпАП. Вважає постанову суду необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Обставина продажу товарів неповнолітнім ОСОБА_3 не доведена. На відеозаписі останній неодноразово стверджував, що він не здійснював продажу, а на чеку наявні ПІБ іншої особи ОСОБА_1 . У протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє конкретне обвинувачення ОСОБА_1

-2-

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП. Крім того, неповнолітній знаходився в магазині поза межами навчального процесу і зворотного не доведено, що не може свідчить про неналежне виховання дитини його батьком. Стаття 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю (продаж, реалізацію) товару, а не за зберігання (знаходження на поличках). З відеозапису вбачається, що по суті у торгівлі підсистемами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без марок акцизного податку обвинувачується ОСОБА_3 , який нібито продав 4 одиниці товару ще до початку відеозйомки. Тому відеозапис не стосується обставин справи щодо торгівлі саме ОСОБА_1 підсистемами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без марок акцизного податку та є неналежним доказом. Більш того, з початку відеозйомки робота магазину була паралізована, тому ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_1 не могли продати жодний товар. Тому продаж 4 одиниць товару не зафіксований відеозаписом, ні іншим чином. Тобто хто і коли продав товар є здогадками, базованими на поясненнях ОСОБА_4 . Також на відеозаписі ОСОБА_3 повідомляє, що за прилавок покликав стати його батько, а сам він в магазині не працює. Також стверджує, що вилучені працівниками поліції рідини не використовуються в електронних сигаретах, а є електронними пристроями. Гліцерин чи ароматичні добавки не є сировиною, яка містить суміш нікотину з іншими речовинами. Отже лише суміш /сировина у розумінні п. 78 ст. 1 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального». При цьому ОСОБА_1 торгував тільки окремими рідинами, які не є сумішшю/сировиною, тобто рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, а отже не повинні містити на собі марки акцизного податку.

В доповненні до апеляційної скарги захисник-адвокат Мензак Ю. Ю. просить скасувати постанову судді від 04.02.2025 та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 3 ст. 184 КУпАП. Посилається на те, що ОСОБА_1 торгував тільки окремими рідинами, які не є сумішшю/сировиною, тобто рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, а отже не повинні містити на собі марки акцизного податку, що окремо підтверджується висновком експерта за результатами проведення фізико-хімічного експертного дослідження речовин хімічних виробництв від 03.11.2023 за № 3428, а також висновком експерта за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження від 16.01.2024 за № 3452.

В черговому доповненні до апеляційної скарги захисник-адвокат Мензак Ю. Ю. просить скасувати постанову судді від 04.02.2025 та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 3 ст. 184 КУпАП. Посилається на те, що ОСОБА_1 торгував тільки окремими рідинами, які не є сумішшю/сировиною, тобто рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, а отже не повинні містити на собі марки акцизного податку, що окремо підтверджується висновком експерта за результатами проведення фізико-хімічної експертизи від 14.05.2025 за № 514/05.2025.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката Мензака Ю. Ю. підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження

-3-

в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156 та ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156 та ч. 3 ст. 184 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Судом першої інстанції об`єктивно з`ясовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення ним інкримінованих йому адміністративних правопорушень, з чим погоджується апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, не знаходять свого підтвердження з огляду на таке.

Частина 1 статті 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини регулюються Законами України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Податковим кодексом України, «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» та іншими нормативно-правовими актами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.156 КУпАП полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі, зокрема, імпорт або експорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Торгівля зазначеними виробами може бути оптовою або роздрібною. При цьому, оптова торгівля, це діяльність з придбання для наступної їх реалізації підприємствам роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам підприємницької діяльності, а роздрібна торгівля, це діяльність з продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, зокрема на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших підприємствах громадського харчування.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 544737 від 26.11.2024, ОСОБА_1 26.11.2024 о 14 год 15 хв по вул. Мукачівській, 9 у м. Берегове торгував підсистемами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без марок акцизного податку.

-4-

Указаний протокол відповідає вимогам ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, наявними у справі, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними апеляційним судом.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 544737 від 26.21.2024, в якому зафіксовані конкретні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП; частково поясненнями ОСОБА_1 , який підтвердив факт здійснення продажу підсистемами та рідинами для куріння; фіскальним чеком від 26.11.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_5 , який підтвердив факт купівлі двох пляшок гліцерину «Octobar» за 600 грн; фото-, та відеоматеріалами.

Наведені докази у сукупності дають достатні підстави для висновку про здійснення ОСОБА_1 реалізації вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення товару, тобто доводять факт вчинення останнім передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів про порушення ПОГ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області Якимчуком В. П. вимог законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 268 КУпАП.

Також у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про упередженість поліцейського при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, і що ОСОБА_1 у будь-який спосіб оскаржував дії працівників поліції щодо складання протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не стосується обставин справи щодо торгівлі саме ОСОБА_1 підсистемами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без марок акцизного податку та є неналежним доказом, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки з цього відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 визнав, що займається торгівлею таких підсистем та рідин.

-5-

У зв`язку з чим, безпідставними і такими, що не спростовують того факту, що ОСОБА_1 здійснював продаж підсистем та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, є і доводи апеляційної скарги про те, що з початку відеозйомки робота магазину була паралізована, тому ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_1 , не могли продати жодний товар.

Що стосується доводів сторони захисту з приводу того, що вилучені працівниками поліції рідини не використовуються в електронних сигаретах, а є електронними пристроями, гліцерин чи ароматичні добавки не є сировиною, яка містить суміш нікотину з іншими речовинами, а ОСОБА_1 торгував тільки окремими рідинами, які не є сумішшю/сировиною, тобто рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, а отже не повинні містити на собі марки акцизного податку, слід зазначити наступне.

Диспозиція частина 1 статті 156 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Частина 1 статті 156 КУпАП є бланкетною нормою і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними законами, зокрема Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідно до відомостей, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 торгував підсистемами та рідинами для куріння без марок акцизного податку.

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено, що тютюновими виробами є сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання.

Терміни «електронна сигарета», «рідини, що використовуються в електронних сигаретах» вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у Податковому кодексі України.

За змістом частини 4 статті 11 цього Закону алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 14.1.56-3 статті 14 Податкового кодексу України електронна сигарета - виріб, який може бути використаний для споживання (вдихання) парів, що утворюються внаслідок нагрівання компонентами такого виробу рідин, що містять або не містять нікотин.

Згідно з пунктом 14.1.56-4 цієї ж статті, рідини, що використовуються в електронних сигаретах - це рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях.

За приписами до пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належать, у тому числі, рідини, що використовуються в електронних сигаретах.

Відповідно до вимог статті 226.11 Податкового кодексу України, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку рідин, що використовуються в електронних сигаретах забороняється.

-6-

Пунктом 23 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, з наступними змінами, для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, передбачено наклеювання марки на ємності (упаковки) з рідиною, що використовуються в електронних сигаретах, у такий спосіб, щоб марки обов`язковий розривалися під час відкривання.

Отже, з системного аналізу законодавства слідує, що рідини, які використовуються в електронних сигаретах, віднесено до підакцизних товарів.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, а сукупність наявних в матеріалах справи доказів переконує у доведеності провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, при зазначених у протоколі обставинах.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів їх у своїй постанові.

У зв`язку з чим, необґрунтованими є і посилання захисника на висновок експерта за результатами проведення фізико-хімічного експертного дослідження речовин хімічних виробництв від 03.11.2023 за № 3428, та висновок експерта за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження від 16.01.2024 за № 3452. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані експертні висновки жодним чином не підтверджують той факт, що рідини, які використовуються в електронних сигаретах, не віднесено до підакцизних товарів.

Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно висновку експерта за результатами проведення фізико-хімічного експертного дослідження від 14.05.2025 за № 514/05.2025, підтверджено, що в частині вилученої продукції, вилученої у ОСОБА_1 , перелік якої є в матеріалах справи, міститься нікотин.

У зв`язку з наведеним, безпідставними та необґрунтованими, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що стаття 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю (продаж, реалізацію) товару, а не за зберігання (знаходження на поличках).

Посилання на те, що продаж чотирьох одиниць товару не зафіксований відеозаписом, ні іншим чином, а хто і коли продав товар є здогадками, базованими на поясненнях ОСОБА_6 , апеляційний суд не бере до уваги, оскільки наявні в матеріалах справи докази, у тому числі відеозапис з місця події чітко підтверджує факт здійснення торгівлі ОСОБА_1 підсистемами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без марок акцизного податку, що підтвердив і сам ОСОБА_1 , а неповнолітній ОСОБА_3 підтвердив, що здійснив продаж таких товарів ОСОБА_7 , що також узгоджується з письмовими поясненнями останнього.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що в ОСОБА_6 були підстави для обмови як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_1 .

Тому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

-7-

Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Частиною 3 статті 184 КУпАП визначено, що вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до протоколу серії ВАД № 544695, 26.11.2024 встановлено, що ОСОБА_1 неналежно виховує свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час навчального процесу, будучи учнем Берегівського ліцею ім. Т. Шевченка, знаходився у приміщенні магазину по вул. Мукачівська, 9 в м. Берегове та реалізовував гліцерин і ароматизатор «OCTOBAR» 12 мл та 15 мл, не маючи на це відповідних документів, а саме документів про право на заняття підприємницькою діяльністю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Указаний протокол відповідає вимогам ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, наявними у справі, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними апеляційним судом.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 544695 від 26.11.2024, в якому зафіксовані конкретні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП; частково поясненнями ОСОБА_1 , який підтвердив факт здійснення продажу його сином підсистемам та рідин для куріння; фіскальним чеком від 26.11.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_5 , який підтвердив факт купівлі двох пляшок гліцерину «Octobar» за 600 грн; письмовими поясненнями ОСОБА_8 , яка підтвердила, що їх із ОСОБА_1

-8-

спільний син неповнолітній ОСОБА_3 займається продажем електронних сигарет, про що ОСОБА_1 відомо; фото-, та відеоматеріалами.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітньою особою, та не являється фізичною особою-підприємцем, а відтак у нього відсутня і ліцензія на провадження будь-якого виду господарської діяльності.

Тому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях неповнолітнього ОСОБА_3 вбачаються ознаки порушення порядку провадження господарської діяльності, тобто правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Наведені докази у сукупності дають достатні підстави для висновку про неналежне виховування ОСОБА_1 свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який будучи учнем Берегівського ліцею ім. Т. Шевченка, знаходився у приміщенні магазину по вул. Мукачівська, 9 в м. Берегове та реалізовував гліцерин і ароматизатор «OCTOBAR» 12 мл та 15 мл, не маючи на це відповідних документів, а саме документів про право на заняття підприємницькою діяльністю, тобто доводять факт вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів про порушення інспектором ЮП Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 268 КУпАП.

Також у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про упередженість поліцейського при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, і що ОСОБА_1 у будь-який спосіб оскаржував дії працівників поліції щодо складання протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що обставина продажу товарів неповнолітнім ОСОБА_3 не доведена, а на відеозаписі останній неодноразово стверджував, що він не здійснював продажу, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_3 визнав факт продажу ОСОБА_5 двох пляшок гліцерину, що також не заперечував і ОСОБА_1 . Указана обставина підтверджується і письмовими поясненнями ОСОБА_9 .

Як уже зазначено вище, матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про наявність у ОСОБА_9 підстав для обмови як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_1 . Той факт, що на чеку наявні ПІБ ОСОБА_1 , не спростовує факту продажу гліцерину 26.11.2024 громадянину ОСОБА_9 саме неповнолітнім ОСОБА_3 .

Як неспроможні і такі, що спростовуються змістом протоколу та викладеними у ньому обставинами правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі відсутнє конкретне обвинувачення вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Твердження про те, що неповнолітній знаходився в магазині поза межами навчального процесу і зворотного не доведено, що не може свідчить про неналежне виховання дитини його батьком, апеляційний суд визнає такими, що не спростовують факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, якою передбачена відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу. Тобто, за змістом диспозиції ч. 3 ст. 184 КУпАП не має значення чи адміністративне правопорушення вчинено неповнолітнім під час навчального процесу чи поза його межами.

-9-

Тому, апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення.

Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинені правопорушення.

На переконання апеляційного суду докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

При оцінці зібраних по справі доказів, з урахуванням вище наведеного, апеляційний суд уважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, при розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 та ч. 3 ст. 184 КУпАП, а тому доводи наведені в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими і такі відхиляються.

Разом з тим, застосовуючи до ОСОБА_1 на підставі ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП, а саме в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 6800 (шість тисяч вісімсот) грн з конфіскацією вилучених згідно протоколу предметів торгівлі, судом не враховано, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, його матеріальний стан, а також те, що вчинені правопорушення не потягли за собою тяжких наслідків.

Зі змісту постанови місцевого суду вбачається, що в ній відсутні обґрунтування та мотиви обрання судом саме такого розміру штрафу з огляду на справедливий баланс між адміністративним проступком та мірою відповідальності.

З урахуванням усіх обставин справи, апеляційний суд приходить до висновку, що визначений ОСОБА_1 розмір штрафу є непомірним, та не відповідає його матеріальному стану, а тому в цій частині постанова суду підлягає до зміни.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень

Однак, як встановлено апеляційним судом, вказані вимоги закону судом першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у повній мірі не дотримані, що призвело до накладення на останню адміністративного стягнення, яке не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, майновому стану.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

-10-

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував, що накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може покласти на останного «індивідуальний надмірний тягар».

Частиною 1 статті 156 МК України передбачена відповідальність накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягується вперше, апеляційний суд вважає за можливе змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у межах ч. 1 ст. 156 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн з конфіскацією вилучених згідно протоколу предметів торгівлі.

Саме таке стягнення, на переконання апеляційного суду, є справедливим, ефективним та достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката Мензака Ю. Ю. підлягає частковому задоволенню.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обгрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення і жодних клопотань з цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Мензака Ю. Ю. задовольнити частково.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.02.2025 щодо ОСОБА_10 в частині накладання адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_10 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 156, ч. 3 ст. 184 КУпАП, з урахуванням вимог ст. 36 цього Кодексу, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн із конфіскацією предметів торгівлі.

В решті постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.02.2025 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя