МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/3463/25
Провадження № 3/210/1145/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Вікторович Н.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бірюза», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2025 року до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бірюза» ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 926/04-36-09-03/ від 14 травня 2025 року складеного головним державним інспектором відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Дубарем М.В., складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бірюза», відповідно до якого встановлено несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ, організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а саме: встановлено несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з акцизного податку за червень 2022 р. у сумі 12750,75 грн., липень 2022 р. у сумі 12730,75 грн., серпень 2022 року у сумі 12716,75 грн., вересень 2022 року у сумі 12714,75 грн., жовтень 2022 року у сумі 12713,75 грн., листопад 2022 року у сумі 12680,75 грн., грудень 2022 року у сумі 12678,75 грн. по терміну сплати 30.01.23, фактично сплачено за грудень 2022 року 09.02.2023, затримка платежу склала 10 днів, чим порушено вимоги пункт п. 57.1 статті 57Податкового кодексу України, підпункту 222.3.1 пункту 222.3 статті 222 Податкового кодексу України, відповідальність за що встановлена ч. 1 ст.163-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні присутня не була.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина гр. ОСОБА_1 в повному обсязі підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності та співставленні, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення № 926/04-36-09-03/ від 14 травня 2025 року, даними Акту про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бірюза» () №19827/04-36-09-03/ від 14.04.2025 року.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він вчинив порушення вимог Податкового кодексу України у період з першого по четвертий квартал 2022 року.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, не є триваючим.

З цього приводу слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Правопорушення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП не носить характеру триваючого, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закінчився, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п.7 ст. 247, п.3 ст. 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч.1 ст.163-2 КУпАП закрити, на підставі ч.2 ст.38 КУпАП, у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Строк апеляційного оскарження постанови суду, що постановлена за відсутності особи, яка її оскаржує, обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: Н. Ю. Вікторович