П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2025 Справа №607/8460/25 Провадження №3/607/3683/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, працюючої продавцем у магазині «М`ясний кошик», неодруженої, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №732802 від 20 квітня 2025 року, громадянка ОСОБА_1 20 квітня 2025 року о 21.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , а саме висловлювала словесні образи, шарпала та штовхала, чим завдала шкоди його психічному та фізичному здоров`ю потерпілого. Таким чином ОСОБА_1 порушила п.3, п.14, п.17 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашнього насильства».

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнала та зазначила, що у неї із співмешканцем відбувся конфлікт на побутовому підґрунті, однак дій зазначених у протоколі вона не вчиняла, а навпаки ОСОБА_2 вчиняв такі дії відносно неї.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні суду пояснив, що дії зазначені у протоколі ОСОБА_1 відносно нього не вчиняла, а із заявою у поліцію він звернувся лише через те, що із такою заявою звернулася його співмешканка. При цьому зауважив, що будь яких протиправних дій із сторони ОСОБА_1 не було.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Протиправні дії за статтею 173-2 КУпАП можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Тобто, вчинення насильства в сім`ї, характеризується наміром, коли особа усвідомлює протиправність своїх дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, передбачає порушення охоронюваних законом прав потерпілого наслідком чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, бажає цього або свідомо допускає настання таких наслідків.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №732802 від 20.04.2025 зазначено, що ОСОБА_1 здійснила насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого співмешканця ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого, вважаю за необхідне зробити висновок, що наведене вказує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, адже з усіх проаналізованих матеріалів суд не вбачає прямого умислу із сторони ОСОБА_1 на завдання потерпілому дій які б потягли в подальшому шкоду його психічному чи фізичному здоров`ю.

Крім того суд, вважає за необхідне зазначити, що на особу уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, окрім інших, покладається обов`язок довести причинно наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

У даному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , хоча й відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, втім, їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом поза розумним сумнівом, а відтак, ці доводи грунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 цього Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Інакше кажучи, з фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За вказаних обставин судом встановлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні нею домашнього насильства, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Разом з тим, потерпілий ОСОБА_2 під час допиту у суді, особисто зазначив про те, що шкоди його психічному чи фізичному здоров`ю із сторони ОСОБА_3 20.04.2025, завдано не було. Крім того письмова заява відносно ОСОБА_1 до органів поліції була подана ним лише через те, що із ідентичною заявою попередньо звернулася його співмешканка.

Слід зазначити, що приймаючи рішення по справі, суд повинен спиратися лише на ті показання, які були отримані безпосередньо в залі суду під час проведення допиту особи, адже показання, потерпілого чи свідка - це одне з найважливіших джерел доказів в адміністративному процесі, з якого суд одержує відомості про наявність чи відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно нього слід закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо