Провадження № 3/127/2773/25
П О С Т А Н О В А

19 травня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, прож.: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 669794 від 22.04.2025 року, ОСОБА_1 , всупереч вимог ст. 150 Сімейного кодексу України неналежно виконує свої батьківські обов`язки по вихованню малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого він здійснив неодноразовий ухід, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, подала заяву про залучення до матеріалів справи доказів щодо стану здоров`я дитини.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких 22.04.2025 року вона вийшла із сином на прогулянку, однак, хлопчик втік від неї, сів у трамвай, який поїхав в сторону залізничного вокзалу, що стало підставою для виклику працівників поліції, з метою забезпечення безпеки її дитини. Однак відносно неї склали протокол за ст. 184 ч. 1 КУпАП, із чим вона не погоджується.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ч.ч. 1, 2, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Б атьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняєбатьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Згідно рапорту 20.04.2025 року о 18.20 год. надійшло повідомлення зі служби 102, в м. Вінниці, вул. Ак. Янгеля, 20 про те, що зник хлопчик 4, 5 роки ОСОБА_3 , був на самокаті. Зі слів матері 30 хвилин тому сів у трамвай, номер невідомий, можливо в напрямку залізничного вокзалу. Виїздом СОГ на місце події було встановлено місцезнаходження малолітнього ОСОБА_2 , який перебував по вул. Батозькій. Жертвою злочину не став.

ОСОБА_1 звернулась до поліції із заявою про зникнення дитини. Після встановлення працівниками поліції місцезнаходження дитини просила її звернення не розглядати.

Інших доказів до протоколу не надано.

Разом з тим, ОСОБА_1 надала суду докази, що підтверджують стан здоров`я сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно виписки КНП «ВОДКЛ ВОР» з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 01.05.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має основний діагноз: F92.9 змішаний розлад поведінки та емоцій, неуточнений, супутній діагноз: F06.8 інші уточнені психічні розлади внаслідок ушкодження та дисфункцій головного мозку або соматичної хвороби, затримка психомовленнєвого розвитку. Призначено лікування, рекомендовано заняття з дефектологом, логопедом в ІРЦ за місцем проживання та реабілітаційних центрах України.

Згідно епікризу, виданого лікарем Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідував денний стаціонар центру реабілітації при Вінницькому будинку дитини з 24.07.2023 року по 04.08.2023 року, його діагноз: F90.1 гіперкінетичний розлад поведінки, F80.1 розлад експресивної мови. Надані лікувальні рекомендації

З 10.04.2024 року по 10.05.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився в КНП «ВОМЦРД ВОР» в амбулаторному відділенні на реабілітації.

Враховуючи наведені обставини і надані суду докази, стан здоров`я сина ОСОБА_1 ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вживає можливих і необхідних заходів щодо забезпечення необхідних умов життя, підтримання здоров`я, навчання та виховання дитини.

Наданими до протоколу доказами не була доведена вина ОСОБА_1 у невиконанні обов`язків щодо виховання дитини.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

закрити провадження у справі № 127/12938/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: