Справа № 462/1869/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мостиська, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 10.03.2025 о 13.00 год., за адресою: пл. Двірцева, 1 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів таксі на замовлення без наявності державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив вимогу ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 1.05.2025, ОСОБА_1 повторно за викликом суду не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Розгляд справи призначався неодноразово, судом вживались заходи для належного повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом надсилання судової повістки рекомендованою поштовою кореспонденцією за адресою, вказаною у протоколі, однак як вбачається із конверта, яким скеровувалась судова кореспонденція, такий повернуто на адресу суду неврученим адресату із відміткою АТ «Укрпошта» про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки, при цьому ще на стадії складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про подальший розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав суду пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, у зв`язку із чим, на переконання суду поведінка з боку ОСОБА_1 спрямована на безпідставне умисне затягування справи, а тому, враховуючи також позицію Європейського суду, який наголосив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, крім того, така особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, суд приходить до висновку за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення у справі по суті.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія № 000826 від 10.03.2025, фотографіями з місця події правопорушення, на якій зафіксовано транспортний засіб із розпізнавальними знаками сервісу Uklon та відеофіксацією з нагрудних камер державних інспекторів.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/1869/25.

Суддя Б.М. Гедз