ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1292/25 Справа № 188/3283/24 Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 29.10.2024 року 10 год.30 хв на а/м М-30 1090 км Стрий-Ізварино по вул. Першотравнева 1г с. Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах спиртного з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на боді камеру МОТОРОЛА №796400. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що повний текст постанови від 17.03.2025 було надіслано судом на його домашню адресу за місцем прописки та отримано його братом 26.03.2025, цього ж дня рідний брат ОСОБА_1 повідомив йому одразу як зміг вийти на зв`язок про отримання постанови, оскільки ОСОБА_1 перебуває на війні то не завжди може вийти на зв`язок, до 26.03.2025 йому взагалі нічого не надходило, а також не знав що судове засідання було проведене, вказує, що повна постанова не була вручена в день її проголошення або складення, тому має право на поновлення пропущеного строку.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених в оскарженій постанові. На його думку, огляд проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки такий огляд водія проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, однак протокол було складено за відсутності свідків. ОСОБА_1 не підписував протокол про адміністративне правопорушення та не був ознайомлений з ним, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення правил дорожнього руху. Працівником патрульної поліції не роз`яснено прав та наслідків, які настануть у разі проходження огляду чи відмови проходити огляд на стан сп`яніння.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування

практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд, враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, вважає, що для забезпечення його права на апеляційне оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, які зводяться до відсутності доказів керування транспортним засобом та порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 831218 від 29.10.2024 року, акт огляду на стан сп`яніння, в якому зазначено про відмову останнього пройти такий огляд, рапорті співробітника поліції, відповідно до якого на стаціонарному блокпості «Першотравенський» а/д М-30 1090км Стрий-Ізварине по вул. Першотравневій-1г, с. Миколаївка, Синельниківського району, Дніпропетровської області 29.10.2024 о 10.30 годині було зупинено автомобіль ФОРД на іноземній реєстрації днз NB07VXX під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування з яким в останнього встановлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах спиртного з порожнини рота, почервоніння очей), водій не заперечував факт вживання спиртних напоїв та йому було запропоновано пройти медичний огляд як на місці зупинки за допомогою алкотестер ДРАГЕР6810 №0704, так і в Першотравенській міській лікарні, на що він відмовився, водію була роз`яснена відповідальність за ст. 130 КУпАП, його права, передбачені ст. 60 Конституції України, ст. 268 КУпАП, надати письмове пояснення та підписувати протокол відмовився, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що у матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом є неспроможними, оскільки КУпАП не встановлює вимог, що ця обставина (керування транспортним засобом) встановлюється тільки відеозаписом або іншими певними видами доказів. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у постанові суду, підтверджується матеріалами справи, зокрема рапортом поліцейського та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до яких він був зупинений стаціонарному блокпості «Першотравенський» а/д М-30 1090км Стрий-Ізварине по вул. Першотравневій-1г, с. Миколаївка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, під час спілкування з яким в останнього встановлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах спиртного з порожнини рота, почервоніння очей), у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому законом порядку як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, на що він відмовився.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, за таку відмову настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення..., що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Неспроможними є доводи апеляційної скарги про не залучення поліцейськими двох свідків з огляду на вимоги ст. 266 КУпАП, якими встановлено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, що було зроблено в даному випадку.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції відхиляє твердження ОСОБА_1 щодо порушення поліцейським порядку проведення огляду, передбаченого ст. 266 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і містить всі відомості, які узгоджуються з диспозицією інкримінованого ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху та статті КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які апелянт тлумачить на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк апеляційного оскарження постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року від стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун