Номер провадження: 33/813/1107/25
Номер справи місцевого суду: 503/320/25
Головуючий у першій інстанції Вороненко Д. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Доніна Володимира Євгеновича

захисника потерпілої ОСОБА_2 , адвоката Логовського Віталія Віталійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Доніної Людмили Анатоліївни на постанову Кодимського районного суду Одеської області від 14 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 14 квітня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно із постановою суду, 21.02.2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 253085, згідно змісту якого 21.02.2025 року о 15:21 годині водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ GL 550, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Івана Авеличева (раніше Пархоменка) в м. Кодима не врахував дорожньої обстановки не надав перевагу в русі автомобілю DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який наближався з правого боку та перебував, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого згадані автомобілі отримали механічні пошкодження, у зв`язку з чим своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.3(б) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Доніна Л.А. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом надана необ`єктивна оцінка доказам та не вивчено всі обставини справи в їх сукупності, просить оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема судом не враховано пояснення ОСОБА_1 , який наголошував, що не порушував вимоги п. 2.3 б ПДР, тому що був за кермом уважним, в момент виїзду на перехрестя, в зоні видимості руху транспорту праворуч та ліворуч не було, і саме тому він продовжив перетин перехрестя та фактично нікому не завдавав перешкод.

Акцентується увага на тому, що суд зробив хибний висновок, що схема місця ДТП складена правильно, але відображене на схемі ДТП розташування автомобілів MERCEDES-BENZ GL 550 та DAEWOO LANOS не відповідає їх фактичному розташуванню зафіксованому на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, який долучений до матеріалів справи. Крім того, судом не прийнято було до уваги, що в схемі ДТП не вказана довжина гальмового шляху автомобілів, та згідно відеозапису цей шлях не вимірювався співробітниками поліції. Поліцейські також не відобразили на схемі місце осипання фар та обломків переднього бамперу DAEWOO LANOS д.н.з НОМЕР_2 , і взагалі на схемі не відобразили позначку «8 місце зіткнення», а також на схемі відсутні серія та номер протоколу до якого вона долучається.

Підсумовуючи викладене, в скарзі зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази підтвердження вини ОСОБА_1 та порушень ним підпункту «б» п. 2.3 ПДР, натомість наявні докази, що саме ОСОБА_2 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відволіклася від керування автомобілем, відповідно не реагувала на зміну дорожньої обстановки, тобто порушила підпункту «б» п. 2.3 ПДР. Також наголошується, що з паспорта ОСОБА_2 вбачається, що строк обміну її посвідчення сплив в листопаді 2010 року, і взагалі вона керувала автомобілем із посвідченням водія на прізвище ОСОБА_3 , зо що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Представником потерпілої ОСОБА_2 адвокатом Логовським В.В. подані заперечення на апеляційну скаргу захисника Грабовського О.Л.

В запереченнях просять залишити оскаржувану постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наголошуючи, що постанова Кодимського районного суду Одеської області від 14 квітня 2025 року повністю відповідає вимогам законності та обґрунтованості, винесена на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, яким надана належна правова оцінка. Акцентується увага на тому, що апеляційна скарга не містить жодних пояснень та доводів щодо причин невиконання водієм автомобіля MERCEDES-BENZ GL 550 ПДР.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, думку захисника ОСОБА_1 адвоката Доніна В.Є. який доводи апеляційної скарги підтримав, просили її задовольнити з наведених у ній мотивів та провадження закрити, також захисник просив застосувати ст. 38 КУпАП; думку представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Логовського В.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити без змін. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані відомості судом встановлюються на підставі оцінки доказів, яка згідно ст.252 КУпАП має здійснюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні чи інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 2.3 (б) ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог ПДР України, яка зазначена в протоколі працівником поліції.

П.2.3. (б) ПДР України визначено, що водій для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Матеріалами справи підтверджується, що вказаних вимог Правил ОСОБА_1 не було дотримано, на що вказують відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №253085 від 21.02.2025 року, який підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень щодо викладених в ньому обставин; схемою місця ДТП, яка також підписана ОСОБА_1 без зауважень, щодо її складання; фото-таблицею та відео-записом події зафіксованої поліцейськими які прибули на місце ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з яких вбачається, що перетинаючи перехрестя на якому нікого не було і майже його проїхавши почув удар в праве заднє коліща автомобіля, після чого зупинився, зазначені пояснення підписні останнім.

Зазначені докази досліджені та оцінені як судом першої інстанції, та доводять, що водій ОСОБА_1 діяв всупереч вимогам п. 2.3 (б) ПДР України, шо є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи сторони захисту про те, що правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував, та те, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки доказам наявних в матеріалах справи, не надав оцінки свідченням ОСОБА_1 є безпідставними, так як зазначене спростовується змістом оскаржуваної постанови.

Твердження апелянта про те, що саме водій ОСОБА_2 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відволіклася від керування автомобілем, відповідно не реагувала на зміну дорожньої обстановки, тим самим порушила п. 2.3 (б) ПДР, а також те, що ОСОБА_2 не має права керування автомобілем із посвідченням водія на прізвище ОСОБА_3 і взагалі строк обміну її посвідчення сплив в листопаді 2010 року, не беруться до уваги, оскільки такі у цьому випадку не спростовують порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3 (б) ПДР України і крім того апеляційний суд наголошує, що розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Доводи скарги, щодо неправильності складеної схеми місця ДТП, оскільки розташування автомобілів на схемі не відповідає їх фактичному розташуванню зафіксованому на відео та не відображено позначка «8 місце зіткнення», а також не відображено осипання скла фар та уламків переднього бамперу DAEWOO LANOS, є неслушними та такими, що не впливають на висновки суду першої інстанції, щодо порушення ОСОБА_1 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, твердження захисників Грабовського О.Л., які підтримані в судовому засіданні апеляційного суду про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у зазначеному адміністративному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Інші посилання захисника в апеляційній скарзі не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути невірне вирішення справи, а за такого, не впливають на висновки суду, щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною переоцінкою по іншому доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.

Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», §84).

З огляду на зазначене викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, оскаржувана постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Доніної Л.А. відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Доніної Людмили Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кодимського районного суду Одеської області від 14 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов