Номер провадження 3/754/1008/25
Справа №754/2646/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Донець Ю.Г.

у присутності адвоката Дмитренко О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 мешкає: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 .

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 857167 від 02 лютого 2025 року, складеним інспектором В2Р2Б1П2 УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Буренко Н.В. о 04 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом AUDI з державним номерним знаком НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння.

Як зазначено в протоколі, правопорушення відбулося 02 лютого 2025 року о 04 годині 20 хвилин у місті Києві за адресою: проспект Броварський, 96. Огляд на стан сп`яніння було проведено за згодою водія із використанням технічного засобу "Alkotest Drager 6820" (прилад ARHK -0495), який показав результат 1,10 проміле.

Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пункту 2.9 а ПДР, за що частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

ОСОБА_1 підписав протокол з поясненнями по суті порушення про визнання вини.

19 лютого 2025 року матеріали адміністративної справи були передані на розгляд головуючій судді.

Згідно з частиною першою статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Справа була призначена до розгляду на 04 березня 2025 року о 17:00.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

04 березня 2025 року, 09 квітня 2025 року, 19 березня 2025 року та 22 квітня 2025 року розгляд справи відкладався за клопотання ОСОБА_1 та його захисника, який є військовослужбовцем і не мав можливості брати участь у судовому засіданні особисто.

14 травня 2025 року ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції. Свою вину не визнав, повідомив, що випив напередодні ввечері десь 30 грам алкоголю, просив закрити провадження у справі.

14 травня 2025 року ОСОБА_1 адвокат Дмитренко О.О. просила долучити до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_1 .

У цих поясненнях ОСОБА_1 пояснив, що 01.02.2025 перебував у друзів в м. Бровари, повечеряв, випив 30 гр. горілки та чекав дзвінка побратимів, як повинні були їхати на схід. Після дзвінка побратимів він вирушив у м. Васильків, щоб передати речі, які отримав від волонтерів та зберігав у себе вдома у м. Васильків. 02.02.2025 приблизно о 04:00 год ОСОБА_1 вчинив ДТП, оскільки не помітив шлагбаум та не встиг вчасно загальмувати. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що причиною ДТП є перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння на, що ОСОБА_1 заперечив та висловив свою незгоду щодо складання протоколу. У зв`язку з скоєним ДТП він перебував у шоковому стані та вирішив випити краплі Корвалолу щоб уникнути гніву, панічного стану та гострої головної болі. На місце вчинення ДТП прибув екіпаж поліції та поліцейський запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager, ОСОБА_1 погодився та не переживав за результат, оскільки одна чарка горілки не становить загрози, тим паче з того часу минуло більше 4 годин. Поліцейський провів огляд та запитам у ОСОБА_1 чи згодний він з результатом на, що останній погодився, однак погодився з проведенням огляду а не його результатом, документи підписав під примусом поліцейського.

14 травня 2025 року захисник Дмитренко О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала до Суду клопотання про закриття провадження у справі , оскільки:

- матеріали адміністративної справи не підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, бо працівниками поліції порушено алгоритм проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: - зафіксована на відеозаписі поведінка ОСОБА_1 не дає підстав вважати, що він перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, тому підстав пропонувати пройти огляд не було;

- ОСОБА_1 за 15 хвилин до проведення тестування за допомогою технічного засобу "Alcotest Drager 6820" вживав "Корвалол" утой же час, відповідно до інструкції з експлуатації технічного засобу "Alcotest Drager 6820" не починати тест раніше, ніж через 15 хвилин після вживання алкоголю. Відеозапис не фіксує відображення результатів проведення тесту на моніторі приладу, а поліцейський не оголошуючи результат говорить "один" однак не роз`яснює, що це означає. Крім того існує розбіжність у показниках температури, що свідчить про похибку цього приладу;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та чек тесту приладу Drager складений не уповноваженою особою, так вказані документи підписані лейтенантом поліції Буренко Н.В., однак він не приймав участі у проведенні огляду ОСОБА_1 , такий огляд провів капітан поліції ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_1 не забезпечено право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі;

- ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки в матеріалах справи відсутні документи встановленої форми, а саме акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, тому можна дійти висновку, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

- ОСОБА_1 керував транспортним засобом в умовах крайньої необхідності, оскільки він керував транспортним засобом в службових цілях, що полягали у поставці до підрозділу військової частини комплектуючих до озброєння, переданих волонтерами;

- ОСОБА_1 не забезпечено право на юридичну допомогу адвоката, можливість ознайомитись з протоколом, дати пояснення та зауваження щодо його змісту, поліцейські не роз`яснили суть правопорушення та наслідки складання протоколу.

14 травня 2025 року адвокат Дмитренко О.О. заявила клопотання про долучення доказу до матеріалів справи та визнання відеозаписів недопустимим доказами, посилаючись на лист Департаменту патрульної поліції № 8203/41/11/2/02-2025 від 17.04.2025 щодо неможливості надати відеозапис. Адвокат просила визнати відеозапис недопустимим, оскільки він не відображає обставин, що мають значення для справи, зокрема, складання протоколу та інших документів, ознайомлення та підписання їх ОСОБА_1 , заявлені останнім клопотання та надані пояснення, роз`яснення прав.

14 травня 2025 року адвокат Дмитренко О.О. заявила клопотання про врахування судової практики та закриття провадження в справі, стверджує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено неуповноваженою особою, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, такий огляд міг проведений посадовою особою, уповноваженою начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Сил України.

14 травня 2025 року адвокат Дмитренко О.О. також заявила клопотання про призначення покарання (адміністративного стягнення) з урахуванням принципу індивідуалізації, а саме у разі визнання ОСОБА_1 винним у інкримінованому йому правопорушенні застосувати за аналогією закону статтю 69 КК України і не призначати йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом на один рік.

14 травня 2025 року Суд у судовому засіданні оголошував перерву до 15 травня 2025 року.

У судовому засіданні адвокат Дмитренко О.О. підтримала раніше заявлені клопотання, просила закрити провадження у справі, оскільки, зокрема, порушено порядок огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані крайньої необхідності та в службових цілях, матеріали складені неуповноваженою особою.

Опис обставин, установлених під час розгляду справи, та оцінка суду

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Згідно з абзацом другим статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статті 255 цього Кодексу.

Водночас, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Суд з метою встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив протокол про адміністративне правопорушення, заслухав поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, а також дослідив відеозаписи з нагрудних камер, що було додані до протоколу.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 857167 від 02 лютого 2025 року, складеним інспектором В2Р2Б1П2 УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Буренко Н.В. о 04 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 02 лютого 2025 року о 04:20 в м Києві по проспекту Броварський 95, керував транспортним засобом AUDI д.н.з НОМЕР_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST DRAGER 6820, прилад ARHK - 0495, результат 1,10% (проміле). Цей протокол підписано ОСОБА_1 , у цьому проколі він надав пояснення і визнав свою вину.

Відповідно до доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з БК, що був відтворений та досліджений в судовому засіданні, Суд встановив такі обставини, що відтворюють хронологію події та мають значення для правильного вирішення справи:

04:30 - поліцейський запитам у ОСОБА_1 чи керував він транспортним засобом. - ОСОБА_1 відповів, що керував транспортним засобом "Ауді". - Поліцейський стверджує, що ОСОБА_1 керував з ознаками алкогольного сп`яніння.

04:31 - поліцейський запитує, що він вживав? - ОСОБА_1 повідомив, що вночі вживав трішки горілки. - поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager або у лікаря нарколога. - ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці.

04:38 - ОСОБА_1 проходить процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager.

04:40 - поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат - один проміле.

04:40:33 - поліцейський запитав у ОСОБА_1 , чи погоджується він з результатами огляду. - ОСОБА_1 погодився.

04:40:51 - поліцейський повідомив ОСОБА_1 про складання протоколу за частиною першою статті 130 КУпАП та роз`яснив положення статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

Відповідно до чеку Drager, 02.02.2025 о 04 год. 40 хв. ОСОБА_1 отримав позитивний показник, а саме 1.10‰.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 виявлено ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою alcotest 6820 (ARHK 0495), результат огляду на стан сп`яніння - 1.10%.

ОСОБА_1 підписав цей акт, у зв`язку з чим погодився з результатом.

Температура повітря о 04:20 02 лютого 2025 року за даними об`єднаної гідрометеорологічної станції Київ була такою: 02:00 - температура повітря 1.0 тепла; 05:00 - температура повітря 0.3 тепла, що підтверджується листом № 99021-1739/99022 від 15.04.2025, виданого Українським гідрометеорологічним центром.

Пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною першою статті 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Суд встановив, що склад та подія адміністративного правопорушення водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП має місце і підтверджується доказами у справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 857167 від 02.02.2025; чеком Drager від 02.02.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.02.2025.

Суд надав оцінку цим доказам, визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Щодо аргументів захисту стосовно порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння Суд зазначає таке.

Щодо особи, яка складала протокол та проводила огляд на стан сп`яніння

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Інструкцією оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція щодо виявлення сп`яніння у водіїв) огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 80 Закону України "Про Національну поліцію" установлюються такі спеціальні звання поліцейських: спеціальні звання середнього складу, зокрема, лейтенант поліції, капітан поліції.

ОСОБА_3 є інспектором В2Р2Б1П2 УПП у м. Києві ДПП та має звання лейтенанта поліції. ОСОБА_2 є поліцейським В1Р2П2 УПП у м. Києві ДПП та та має звання капітана поліції.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є діючими працівниками Національної поліції України та мають спеціальні звання, а тому вони уповноваження на складання відповідних документів.

Суд відхиляє аргумент захисту про складання протоколу неуповноваженою особою як безпідставний, оскільки ані Інструкція з оформлення адміністративних матеріалів поліції, ані Інструкція щодо виявлення сп`яніння у водіїв не встановлюють вимоги, щоб протокол заповнювався виключно особою, яка проводила огляд на стан сп`яніння.

Щодо не роз`яснення права про проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я

Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкція щодо виявлення сп`яніння у водіїв у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 на запитання поліцейського підтверджує факт вживання алкогольних напоїв, а також підтверджує згоду проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а не в найближчому закладі охорони здоров`я.

Також з наданого відеозапису встановлено, що поліцейський оголосив ОСОБА_1 результат проведення тестування "один" та повідомив, що що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння на, що останній погодився.

ОСОБА_1 було зрозуміло, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, він не висловлював, що виключало необхідність проводити в найближчому закладі охорони здоров`я

Щодо проведення огляду за допомогою приладу "DRAGER" після вживання спиртовмісного лікарського препарату"Корвалол"

На підтвердження своєї позиції сторона захисту стверджує, що ОСОБА_1 о 04:28 год вживав "Корвалол", а огляд на спяніння було проведено о 04:40, тобто через 12 хвилин. Натомість, відповідно до Інструкції з експлуатації аналізатора парів етанолу у видихуваному повітрі DRAGER ALKOTEST 6810 "Після потрапляння алкоголю до рота перед вимірюванням необхідно витримати інтервал не менше 15 хвилин. Реальні залишки алкоголю в роті можуть призвести до неправильних показників. Вони можуть залишатися після вживання ароматичних напоїв (наприклад, фруктових соків), аерозолів для освіження рота на спиртовій основі, ліків і крапель, а також після відрижки та блювоти. У цьому випадку також зачекайте 15 хвилин. Полоскання рота водою або безалкогольними напоями не може замінити необхідного часового інтервалу до проведення вимірювань".

Аргументи захисту стосовно того, що перед проходженням огляду прийняв медичний препарат "Корвалол", Суд відхиляє, оскільки по-перше, ОСОБА_1 перед проведенням огляду не повідомляв працівникам поліції про прийом лікарського препарату "Корвалол", по-друге, немає жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 взагалі вживав цей препарат.

Згідно з долученої стороною захисту Інструкції для медичного застосування лікарського засобу "Корвалол", Суд встановив, що в складі медичного препарату міститься етанол 96%. Цей лікарський засіб містить 70 об.% етанолу (алкоголю). Максимальна разова доза препарату (50 крапель), що орієнтовно становить 1519 мг етанолу, що не міг призвести до виявленої концентрації алкоголю з показником 1,10 проміле.

Тому, навіть якщо б ОСОБА_1 і вживав "Корвалол", як стверджує він та його захисник, це не могло бути причиною такого високого рівня алкоголю в його крові, що був зафіксований. Ймовірність значних залишкових парів спирту в ротовій порожнині через 12 хвилин є мінімальною, недостатньою для хибнопозитивного результату, який би кваліфікувався як стан сп`яніння з показником 1,10 проміле.

Окрім того, Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 і в судовому засіданні, і при складанні визнав вживання алкоголю на передодні.

Суд, оцінивши всі докази у сукупності, не має підстав ставити під сумнів законність та обґрунтованість результатів огляду лише на підставі формального недотримання часу (12 хвилин замість на 15 хвилин) на підставі ймовірної версії захисту щодо вживання ОСОБА_1 лікарського препарату "Корвалол".

Щодо похибки технічного приладу "Drager Alcotest 6820" внаслідок різниці температури

Захисник зауважувала, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу неможна вважати достовірними, оскільки у чеку вказана температура повітря (+12 градусів Цельсія), яка не відповідає дійсності. Захисник послалась на відомості Укргідрометцентру за 15.04.2025, зокрема.

Суд, оцінюючи ці заперечення, встановив, шо відповідно до Інструкції з експлуатації Драгер Алкотест 6820 відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється приладом автоматично, і у разі виявлення внутрішніх порушень пристрій вкаже про помилку.

Відповідно відеозапису події, прилад не показав ніяких помилок. Крім того, за технічними характеристиками приладу, його результат залежить від температури повітря лише у разі її перевищення гранично допустимих нормативів (-5…..+50 градусів Цельсія), що у цьому випадку не відбувалось.

Щодо аргументів про невідсторонення від керування транспортним засобом

Згідно з частиною першою статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Так, дійсно матеріали справи не містять доказів відсторонення від керування транспортним засобом, однак це не вказує, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки цей факт підтверджено актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чеком Drager, що були підписані самим ОСОБА_1 .

Щодо порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності

Відповідно до статті 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З наданого Суду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено положення статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, він не повідомив працівників поліції, що бажає скористатись послугами адвоката. Згідно з наданого суду протоколу ОСОБА_1 підписав його та надав пояснення у яких свою вину визнав, тому Суд відхиляє доводи захисту у цій частині.

Щодо визнання відеозаписів недопустимим доказами

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд зазначає, що долучений працівниками поліції до протоколу відеофайл, яким зафіксовано обставини, що стосувались ОСОБА_1 та процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, достатньо для установлення обставин цієї справи. Відсутність моменту складання протоколу, ознайомлення з його змістом та підписання ніяким чином не впливає на суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При цьому, Суд вважає необґрунтованим аргументи захисника щодо нібито заявлених ОСОБА_1 клопотань та наданих пояснень, що не відображені на відео. Після того як ОСОБА_1 повідомили про складання протоколу та роз`яснили його права, поліцейський неодноразово звертався до нього для уточнення інформації, проте жодних клопотань чи пояснень від ОСОБА_1 не надходило.

Крім того, Суд зауважує, у ході судового розгляду справи ОСОБА_1 надана можливість надати пояснення щодо справи та забезпечено право на захист.

Посилання захисника на те, що відеозапис не є безперервним, що є підставою для визнання цього доказу недопустимим, Суд відхиляє, оскільки КУпАП не містить застережень щодо мінімального чи то максимального обсягу відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. У той час, як долучений до матеріалів справи відеозапис за своїм обсягом та повнотою відповідає критерію достатності, та містить фіксацію подій, що підтверджує обставини, викладені та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Долучений до матеріалів справи відеозапис дозволяє об`єктивно встановити обставини справи та не викликає у Суду сумнівів щодо правильної ідентифікації особи водія, оскільки підтверджує викладені в протоколі обставини.

Щодо обставин проведення огляду на стан сп`яніння за участю Військової служби правопорядку

За загальним правилом, працівник поліції має право направляти військовослужбовця Збройних Сил України на огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у випадку порушення останнім правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки в таких випадках військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Це випливає зі змісту статті 15 КУпАП, яка встановлює, що за порушення правил дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Відповідно, до них застосовуються загальні норми КУпАП, що регулюють провадження у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, включаючи статтю 266 КУпАП, яка передбачає порядок направлення на огляд працівником поліції.

Водночас, стаття 266-1 КУпАП встановлює спеціальний порядок огляду військовослужбовців у певних ситуаціях.

Ця стаття визначає, що огляд військовослужбовців, які: виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин; перебувають у громадських місцях у стані сп`яніння, проводиться посадовою особою, уповноваженою начальником органу управління Військової служби правопорядку або командиром (начальником) військової частини (для випадків на території військової частини), або посадовою особою, уповноваженою начальником органу управління Військової служби правопорядку (для випадків у громадських місцях).

Таким чином, якщо військовослужбовець Збройних Сил України керує транспортним засобом поза межами військової частини та вчиняє порушення правил дорожнього руху, працівник поліції, керуючись загальними нормами статті 266 КУпАП, має право його зупинити та, за наявності підстав вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, направити на огляд до закладу охорони здоров`я у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Водночас, якщо підстави вважати, що військовослужбовець перебуває у стані сп`яніння, виникають під час виконання ним обов`язків військової служби або на території військової частини, первинний огляд має проводитися уповноваженими посадовими особами Військової служби правопорядку або командирами (начальниками) військових частин. У разі незгоди військовослужбовця з результатами такого огляду або його відмови від нього, подальше направлення на огляд до закладу охорони здоров`я також має здійснюватися у взаємодії з цими уповноваженими особами, хоча фактично доставляти військовослужбовця до медичного закладу можуть і працівники поліції в межах їхньої компетенції щодо забезпечення правопорядку.

У судовому засіданні адвокат Дмитренко О.О. та ОСОБА_1 повідомили Суду, що на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 перебував у відпустці.

У цій справі немає підстав вважати, що військовослужбовець перебував у стані сп`яніння під час виконання ним обов`язків військової служби або на території військової частини. Тому відсутні підстави для застосування положень статті 266-1 КУпАП, що встановлює спеціальний порядок огляду військовослужбовців.

Щодо доводів про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода (стаття 18 КУпАП).

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства. Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Однією з умов правомірності акту крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Захисник вказує, що керування ним транспортним засобом було зумовлено крайньою необхідністю, а саме, службовими обов`язками, що полягали у доставці до підрозділу військової частини комплектуючих до озброєння, переданих волонтерами.

Однак доказів, що ОСОБА_1 здійснював доставку комплектуючих до озброєння суду не надано, більше того захисник у судовому засіданні повідомив суд, що ОСОБА_1 перебував у відпустці, а тому не міг виконувати такі службові обов`язки.

Накладення адміністративного стягнення

Захисник просила у клопотанні у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, призначити стягнення із застосуванням статті 69 КК України, оскільки КУпАП не регулює питання призначення покарання більш м`якого, та призначити ОСОБА_1 за аналогією закону штраф в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд відповідно до конкретних обставин не встановив підстав для задоволення цього клопотання.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61 Конституції України).

У Рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 Конституційний Суд України зазначав, що для забезпечення дотримання прав особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) щодо своєчасного, всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її відповідно до закону уповноважений орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (перше речення абзацу третього підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

Санкція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже, законодавець у межах своїх повноважень установив безальтернативну санкцію частини першої статті 130 КУпАП, що виключає оцінювання індивідуальної ситуації судом, чим створює перешкоди для судової дискреції.

У КУпАП не визначено процесуальних механізмів, які надали б судові можливість пом`якшити визначену у частині першої статті 130 КУпАП міру адміністративної відповідальності залежно від наявності обставин справи, що пом`якшують відповідальність, або дозволили б її не призначати.

КУпАП визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина перша та друга статті 33 КУпАП).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Суд, вирішуючи питання про накладення стягнення враховує особливу серйозність вчиненого правопорушення та відсутність пом`якшуючих обставин.

Хоча ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та учасником бойових дій, що звичайно ураховується як позитивна характеристика особи порушника, його поведінка під час судового засідання та надані Суду пояснення виявили нерозуміння ним суспільної небезпеки своїх дій та нещире ставлення до скоєного, що не дозволяє Суду розцінювати ці обставини як підставу для пом`якшення відповідальності. Ураховуючи потенційні тяжкі наслідки керування у стані сп`яніння для безпеки дорожнього руху та життя інших громадян, ставлення ОСОБА_1 до вчинених дій, Суд не вбачає підстав для незастосування такого виду покарання, як позбавлення права керування транспортними засобами.

У межах конкретних обставин справи, Суд, накладаючи стягнення за адміністративне правопорушення, не вважає, що визначена законодавцем міра адміністративної відповідальності є несправедливою і такою, що відповідає легітимній меті - запобігання подібним небезпечним правопорушенням у майбутньому. Аргументи ОСОБА_1 щодо використання транспортного засобу в цілях військової служби Суд не бере до уваги, оскільки не було надано відповідних підтверджень від командира військової частини.

З урахуванням обставин справи, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Щодо стягнення судового збору

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", звільнення від сплати збору передбачено для учасників бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

ОСОБА_1 є особою, який має статус учасника бойових дій, він підлягає звільненню від сплати судового збору (аналогічна правова позиція викладена у постановах КАС від 5 грудня 2024 року у справі № 939/2514/24; від 13 вересня 2024 року у справі № 758/5538/24; від 05 серпня 2024 року у справі № 757/30122/23).

Керуючись статтями 283, 284, 287, 294 КУпАП,Суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу, згідно з частиною першою статті 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення в Київський апеляційний суд через Деснянський районний суд м. Києві.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО