Номер провадження: 33/813/969/25
Номер справи місцевого суду: 504/5291/24
Головуючий у першій інстанції Сафарова А. Ф.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Ровенко А.С., прокурора Щербіни Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської обл. від 05.03.2025, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у рф, громадянина рф, директора КП «Муніципальна варта» Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції на ОСОБА_2 було накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., а також стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Комунального підприємства «Муніципальна варта» Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом декларування, відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст. 45 цього ж закону несвоєчасно, а саме: 08.11.2024, без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою з огляду на те, що судом 1-ої інстанції не враховано дату виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, якою є день, коли уповноваженому органу надана відповідь на запит щодо можливого вчинення вказаного правопорушення, а саме: 02.07.2024, а також не надано відповідної правової оцінки питанню щодо спливу на момент розгляду справи 6-ти місячного строку накладення адміністративного стягнення з дня виявлення правопорушення, та як наслідок, наявності підстав для закриття провадження по справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду 1-ої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, натомість подав заяву про проведення апеляційного розгляду без його участі, апеляційну скаргу просив задовольнити, водночас прокурор Щербіна Н.М. апеляційну скаргу не визнала, постанову суду 1-ої інстанції просила залишити без змін.

Враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання, апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП та з`ясувавши думку прокурора, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді зазначеної справи у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що вона не містить жодного доводу щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а він просить скасувати постанову суду 1-ої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

За такого, оскільки доведеність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та кваліфікація дій ОСОБА_1 не оспорюються, апеляційний суд не вдається до оцінки висновків суду в даній частині та констатує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, для даного виду адміністративного правопорушення, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст.ст.212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ої інстанції про те, що оскільки правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , є триваючим, то датою і часом закінчення його вчинення є фактичний час і дата несвоєчасної подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, тобто 13 год. 19 хв. 08.11.2024, тобто на момент судового розгляду не сплив 2-річний строк з дня вчинення правопорушення, що виключає застосування наслідків спливу строку накладення адміністративного стягнення, який передбачений ст. 38 КУпАП.

Відхиляються апеляційним судом і доводи скарги з приводу спливу на момент розгляду справи судом першої інстанції шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення, з моменту виявлення адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Так, обґрунтовуючи таку позицію, ОСОБА_1 посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, відносно нього був складений 18.12.2024, тобто лише через п`ять місяців з дня виявлення вчинення правопорушення, а саме: 02.07.2024, коли уповноваженому органу була надана відповідь на запит щодо можливого вчинення правопорушення, а тому на момент розгляду справи минуло більше шести місяців з дня виявлення правопорушення, що також виключає притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку із спливом строку, який передбачений ч.4 ст. 38 КУпАП.

Разом з тим, слід зазначити, що згідно із висновками Верховного Суду (лист від 09.04.2021 № 1089/0/2-21, абз. 1, 2 сторінки 7) виявити адміністративне правопорушення означає установити наявність підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо). Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім того, відповідно до роз`яснень НАЗК, зокрема, Листа за вих. №47-09/27771/21 від 26.04.2021, початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, проте факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складенні протоколу.

З урахуванням викладеного, на переконання апеляційного суду, датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією, є момент з`ясування всіх необхідних даних, який збігається з моментом складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки лише після отримання таких даних можливо встановити всі необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли уповноваженому органу надана відповідь на запит (щодо можливого вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією), а саме: 02.07.2024, апеляційним судом відхиляються як такі, що не спростовують висновків суду щодо незакінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, зважаючи на наступне.

На думку апеляційного суду, правоохоронним органом було виявлено адміністративне правопорушення не 02.07.2024, як про це зазначено у скарзі, коли КП «Муніципальна варта» Фонтанської сільської ради за вихідним № 111 направлено на адресу Управління стратегічних розслідувань в Одеській обл. Департаменту стратегічних розслідувань завірений пакет документів відповідно до запиту № 6583/55/114/01-2024 від 30.05.2024 щодо надання інформації відносно директора КП «Муніципальна варта» Фонтанської сільської ради ОСОБА_1 щодо можливого вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, а з моменту завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складення протоколу за участю ОСОБА_1 18.12.2024.

Із матеріалів справи слідує, що уповноваженою особою отримано від ОСОБА_1 пояснення 07.11.2024, саме з яких встановлені фактичні дані для висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. У подальшому, ОСОБА_1 08.11.2024, тобто на наступний день після надання пояснень, була подана відповідна декларація за 2022 рік, чим усунуто стан триваючого правопорушення та припинено його вчинення у такий спосіб.

Відповідно до рапорту ст. о/у в ОВС Управління стратегічних розслідувань в Одеській обл. ДСР НП України Іщука Б. від 18.12.2024, ним встановлені порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 та виявлено факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та в подальшому в порядку ч. 2 ст. 254 КУпАП в цей же день, а саме: 18.12.2024, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, (а.с. 67).

Отже, враховуючи дату надання ОСОБА_1 пояснень, а саме: 07.11.2024, а також подання ним на наступний день щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, тобто 13 год. 19 хв. 08.11.2024, яка є датою закінчення вчинення триваючого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, апеляційний суд вважає, що датою виявлення правопорушення не може бути 02.07.2024, а саме день надання уповноваженому органу відповідь на запит щодо можливого вчинення ним вказаного правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що на час винесення постанови судом 1-ої інстанції від 05.03.2025 строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП не спливли, внаслідок чого відсутні передбачені п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підстави для закриття провадження у справі.

Резюмуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про правильність та обґрунтованість висновків суду 1-ої інстанції та відсутність підстав для закриття провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської обл. від 05.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца