ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/153/25 Справа № 695/2729/24 Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАПГоловуючий у І інстанції Ушакова К. М. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю прокурора Гречаника Р.І., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Василенка С.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 695/2729/24, за апеляційною скаргою захисника Василенка С.І. на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.01.2025, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.01.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи заступником голови Золотоніської державної адміністрації Черкаської області та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45, п.2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.01.2024, а декларація фактично подана 14.02.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Василенко С.І. подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову скасувати та закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи свої вимоги щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що в судовому засіданні 13.01.2025 було оголошено резолютивну частину постанови, повний текст оголошений був 17.01.2025. ОСОБА_1 та його захисник не були присутні при оголошенні повного тексту, дане рішення отримали 20.01.2025 на електронну пошту захисника, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин та він підлягає поновленню.

Не погоджуючись з постановою суду посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог закону.

Судом не було досліджено додатку послідовності дій користувача «ЄДР декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 в частині наступної послідовності дій. Не дослідив: обставини за яких внесені 23.01.2024 відомості до декларації, а саме розділи 1-12.1, не зважаючи на натискання кнопки «Зберегти документ», з невідомих, вірогідно технічних причин, не збереглися; супровідний лист від 22.03.2024 на адресу УСР; доповідну записку від 14.02.2024 про те. Що станом на 30.01.2024 всіма суб`єктами декларування Золотоніської РДА подано щорічну декларацію за 2021 та 2022 роки. Станом на 30.01.24 під час перевірки подання декларації ОСОБА_1 відображалася в ЄДР декларацій. У зв`язку з відсутністю з нез`ясованих причин щорічної декларації ОСОБА_1 , ним 14.02.2024 повторно подано щорічну декларацію за період 2022 року; не дослідив пояснення ОСОБА_1 від 14.02.24.

Вважає, що наявні докази не підтверджують того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 , захисника Василенка С.І., про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, прокурора Гречаника Р.І., про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що 13.01.2025 було оголошено резолютивну частину постанови, повний текст оголошений був 17.01.2025. ОСОБА_1 та його захисник не були присутні при оголошенні повного тексту, дане рішення отримали 20.01.2025 на електронну пошту захисника, а апеляційну скаргу подали через систему «Електронний суд» 30.01.2025.

Враховуючи вказані обставни, а також короткі строки на апеляційне оскарження, вважаю, що строк на апеляційне оскарження фактично не є пропущеним.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Постанова суду згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, ці вимоги закону при розгляді справи по суті судом першої інстанції виконані в повному обсязі не були.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до постанови суду першої інстанції, вбачається, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08.07.2024 № 398/2024 ОСОБА_1 , будучи заступником голови Золотоніської державної адміністрації Черкаської області та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45, п.2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.01.2024, а декларація фактично подана 14.02.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУПАП.

В той же час, апеляційний суд встановив, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що згідно Додатку «Послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , 23.01.2024 з 13:14 по 13:51 годину ОСОБА_1 було заповнено розділи 1-12.1 декларації та натиснуто кнопку «Зберегти документ»; 24.01.2024 з 08-44 по 09-53 повторно вніс відомості до декларації в розділи 1-16 та перевірив правильність внесених відомостей; також входив до системи та заповнював декларацію 13.02.24 та 14.02.2024.

Допитана судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 пояснила, що в 2023-2024 роках працювала головним спеціалістом Золотоніської державної адміністрації Черкаської області уповноваженою з питань запобігання та виявлення корупції. Оскільки державні службовці є декларантами, то вона проводила оперативні наради та інші заходи спрямовані на своєчасну подачу декларації, тому 28 січня 2024 року нею перевірялася наявність декларації в Реєстрі. Декларація ОСОБА_1 була подана і вона її бачила. На 05 лютого 2024 року нею була складена доповідна записка щодо поданих декларацій, згідно якої станом на 30.01.2024 всіма суб`єктами декларування Золотоніської РДА Черкаської області подано щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період 2021 та 2022 роки, випадків неподання декларації встановлено не було, декларації всіх працівників відображалися в Реєстрі декларацій. Також нею було виявлено, що одна зі співробітників подавала декларацію і вона зникла з Реєстру у зв`язку з чим, вказану декларацію було подано повторно. Потім 13 чи 14 лютого 2024 року було виявлено, що ОСОБА_1 не подав декларацію і він її подав повторно. Якби вона не побачила декларацію ОСОБА_1 31.01.2024 року, то повідомила б про це НАЗК, голову РДА та ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Крім того, суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що суб`єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. У ОСОБА_1 , не було умислу на неподання чи несвоєчасне подання декларації за 2022 рік, оскільки він намагався її подати вчасно, виконуючи дії для її оформлення та подальшої подачі в порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, вказане повністю виключає умисел ОСОБА_1 , на вчинення правопорушення щодо неподання декларації.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В зв`язку з чим є всі підстави вважати, що «поза розумним сумнівом» не доводиться факт несвоєчасного подання без поважних причин ОСОБА_1 декларацій особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Василенка С.І., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає до задоволення, а постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2025 року, до скасування із закриттям провадження по справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Василенка С.І. задовольнити.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської областівід 13 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Биба