П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2025 р. Справа № 596/678/25

Провадження № 3/596/310/2025

Суддя Гусятинського районного суд Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, пенсіонера, за ч.1 ст. 173-2, ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як слідує із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 424824 від 08.05.2025 року, 12.04.2025 року близько 17:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 вчинив відносно дружини ОСОБА_1 з якою спільно проживає домашнє насильство, а саме дії психологічного характеру під час якого ображав образливими та нецензурними словами, в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як слідує із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №424823 від 08.05.2025 року, 02.05.2025 року близько 09:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 вчинив відносно дружини ОСОБА_1 з якою спільно проживає домашнє насильство, а саме дії психологічного характеру під час якого ображав образливими та нецензурними словами, в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді від 21.05.2025 року об`єднано справу №596/678/25 (Провадження №3/596/310/2025) про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП із справою № 596/679/25 (Провадження № 3/596/311/2025) про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно номер № 596/678/25 (Провадження №3/596/310/2025)

Особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 і судове засідання не з`явилася, суд вживав заходів щодо виклику його в судове засідання. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому є підстави розглянути справу у його відсутності по наявних доказах, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_1 , допитана в судовому засіданні як свідок згідно ст.272 КУпАП показала, що дійсно в час та місці, зазначених в протоколах про адміністративне правопорушення між нею та її чоловіком ОСОБА_2 виникли конфлікти на побутовому ґрунті, в ході яких останній обзивав її нецензурними та образливими словами, однак ніякого домашнього насильства відносно неї не вчиняв та шкода фізичному чи психічному її здоров`ю не заподіяна. Просила закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши потерпілу, дослідивши письмові докази в справі, приходжу до наступного висновку .

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за частиною 1 статті 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити,що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутня. Мали місце конфлікти, однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Тож, у даному випадку, з огляду на установлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої не була завдана, тому у цій ситуації мав місце саме конфлікт.

Ці обставини встановлено під час допиту потерпілої ОСОБА_1 в якості свідка, а також з письмових пояснень ОСОБА_2 від 08.05.2025 року, який пояснив, що між ним та його дружиною ОСОБА_3 виникла словесна суперечка на побутовому рівні під час якої він обзивав її образливими та нецензурними словами.

Аналогічні пояснення надала ОСОБА_1 у письмових поясненнях від 02.05.2025 року та від 08.05.2025 року.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 .

Заподіяння шкоди потерпілій ОСОБА_1 внаслідок протиправинх дій ОСОБА_2 не відображено також у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, а тим більше не доведено за стандартом поза розумним сумнівом, а відтак доводи ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

Таким чином, з фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктні ситуації завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Водночас, суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані протоколу, з урахуванням того, що у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Тож, суд не вправі у цьому випадку визначати обставини, які свідчать про наявність всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення у цій ситуації, адже підлягають доказуванню у порядку і у спосіб, що передбачені КУпАП, з урахуванням положень ст. 251 цього Кодексу щодо доказів, і мають кореспондуватися із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», тобто, суд позбавлений можливості встановити їх із самих лише слів учасників провадження про адміністративне правопорушення, без належних доказів і розкриття змісту.

Тому, у світлі всього вищевикладеного, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 цього Кодексу.

Крім того, судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_2 , оскільки він не піддається адміністративному стягненню за таких умов.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2, 247, 283, 284КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП України закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК