Справа № 341/2114/24
Провадження № 33/4808/281/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т.В.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 та його захисника Синишина П.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2025 року відносно нього,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 11 жовтня 2024 року о 07 год. 11 хв. по вул. Степана Бандери в м. Бурштині, Івано-Франківської області керував автомобілем марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, жвавість, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що транспортним засобом він не керував, і доказів цього в матеріалах справи немає. Проте суд ці обставини не дослідив і оцінки не надав. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про те, що здійснювалася відео фіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер. Час відео реєстрації не відповідає часу зазначеного в протоколі, а сам відеозапис не є безперервним. Вважає, що доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не здобуто.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, допитавши свідка, дослідивши інші докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції визнав доведеними обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на законну вимогу працівників поліції відповів відмовою. При цьому суд послався на докази, проте не зазначив, який з них містить фактичні дані про керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки обставини викладені в протоколі та постанові не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З відеозапису (а.с.21) вбачається, що поліцейські підійшли до припаркованого автомобіля, в якому на водійському сидінні перебував ОСОБА_1 . Двигун автомобіля не працював, всі прилади були вимкнені. В процесі спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, останні здійснили поверхневий огляд речей ОСОБА_1 . В ході огляду до автомобіля підійшов ОСОБА_2 , якого також оглянули працівники поліції. Не виявивши при них заборонених речей, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, оскільки в них виникла підозра, що він керував транспортними засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом та пояснив, що за кермом перебував його товариш, який виходив до магазину, а він доки його чекав сів на місце водія. У зв`язку із цим, він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці стоянки автомобіля, однак погодився проїхати у медичний заклад. Після доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу, останній відмовився пройти там огляд на стан сп`яніння, оскільки стверджував, що він не був водієм транспортного засобу. Працівники поліції склали на нього протокол за ст.130 КУпАП.

Обставини викладені ОСОБА_1 працівникам поліції та зафіксовані на відеозаписі підтверджуються показаннями ОСОБА_1 в суді першої інстанції та показаннями свідка ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції.

ОСОБА_2 суду пояснив, що 11 жовтня 2024 року керував автомобілем та їхав з ОСОБА_1 на роботу. Зупинилися біля магазину АТБ купити харчів на обід. Він пішов до магазину, а ОСОБА_3 залишився біля автомобіля. Коли повернувся до автомобіля з харчами, працівники поліції обшукували ОСОБА_3 . Він запитав, що тут відбувається, на що працівники поліції обшукали і його, оглянувши кишені та особисті речі. Працівникам поліції Білецький стверджував, що керував автомобілем не він, а інша особа. Після цього ОСОБА_1 повезли в невідомому напрямку. Його працівники поліції не питали хто був за кермом. Він не зрозумів, що було підставою для обшуку.

Відповідно до п.1.10 ПДР, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Пункт 2.5 ПДР України саме на водія покладає обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Таким чином, перебування особи на місці водія у припаркованому автомобілі не доводить факт керування нею цим транспортним засобом. При цьому слід розрізняти значення термінів «Зупинка» та «Стоянка», які передбачені п.1.10 ПДР України.

Суд першої інстанції не врахував зазначені обставини та наведені норми права, а тому безпідставно дійшов висновків про доведеність усіх обставин викладених у протоколі.

За таких обставин, апеляційний суд встановив, що висновки суду першої інстанції побудовані на обставинах, які не підтверджуються доказами по справі, а тому постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи, що справа не містить доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин наведених в протоколі, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт