ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5972/25
провадження № 3/753/2900/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котенко Р. В., розглянувши у судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , студента, яий проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2025 року о 21 годині 47 хвилин у м. Києві по вул. Харківське Шосе, 151 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21053», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року. А саме, 23 січня 2025 року постановою ЕНА 3923194 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а ПДР, за що відповідальність передбачена за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

16 травня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 адвоката Євсюкова Федора Борисовича надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , в якому вказав, що ОСОБА_1 заперечує факт керування ним 02 березня 2025 року о 22:20 год. по вул. Харківське Шосе, 151 у м. Києві транспортним засобом «ВАЗ», за обставинами, викладеними в протоколі, та наполягає на тому, що транспортним засобом керував ОСОБА_3 , який до приїзду патрульних поліцейських вже встиг вжити алкогольні напої. Враховуючи те, що поліцейські могли розцінити дії ОСОБА_3 як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вирішив взяти відповідальність за керування транспортним засобом на себе, оскільки поліцейські погрожували усіх затримати, якщо не буде викрито особу, яка була за кермом. Також, враховуючи, що у той вечір у їх компанії також був ще ОСОБА_4 , який навчається на юридичному факультеті і його затримання могло негативно вплинути на його подальше перебування в освітньому закладі, ОСОБА_1 вирішив висунути свою кандидатуру поліцейським для порушення адміністративного провадження саме відносно нього. При цьому, ОСОБА_1 , погоджуючись на притягнення його до адміністративної відповідальності, допускав, що як і минулий раз, він обмежиться лише штрафом. Захисник вважає, що наявні у матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин. Також, вказав, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій. Вважає, що органом поліції не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, отже, можливо констатувати відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні 19 травня 2025 року ОСОБА_1 заперечував факт вчинення ним правопорушення. Пояснював, що 02 березня 2025 року о 21 годині 47 хвилин у м. Києві по вул. Харківське Шосе, 151 не керував транспортним засобом «ВАЗ 21053», державний номерний знак НОМЕР_1 . За кермом автомобілю був його друг - ОСОБА_3 , який, повертаючи, здійснив наїзд на бордюр, чим пошкодив колесо автомобілю, після чого автомобіль не міг здійснювати рух. Вказану подію бачили перехожі, які викликали патрульну поліцію. Коли приїхала поліція, він просто взяв вину на себе за друга ОСОБА_3 , оскільки той був випивший, вказавши що він був за кермом. Разом з тим, ОСОБА_1 пояснив, що у нього дійсно немає посвідчення водія, і що за керування транспортним засобом за відсутності права керування на нього вже було складено адміністративний протокол у січні 2025 року та, відповідно, було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 3 400,00 грн. 02 березня 2025 року, беручи на себе вину замість ОСОБА_3 , він подумав, що знову на нього буде накладене стягнення у виді штрафу. Додатково вказав, що пройшов навчання в атошколі, але здати іспит наразі не може через наявність складеного протоколу про адміністративне правопорушення. Просив не притягати його до адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов таких висновків.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема, даними протоколу серії ЕПР 1 № 260731 від 02.03.2025 про адміністративне правопорушення, карткою обліку адміністративного правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3923194 від 23.01.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та відеозаписом із боді-камер інспекторів поліції № 473515, 473975.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейських, які прибули на виклик 02 березня 2025 року, за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 151 розташований автомобіль «ВАЗ», біля якого знаходилось троє осіб, серед яких був ОСОБА_1 . На запитання поліцейських: «хто керував автомобілем?», ОСОБА_1 відповів, що за кермом автомобілю перебував він. Протягом відеозапису патрульні поліції декілька разів задавали питання хто перебував за кермом автомобілю, у тому числі й особі, на яку ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав як на ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_3 категорично заперечував ту обставину, що він перебував за кермом, пояснюючи це своїм перебуванням у алкогольному сп`янінні. Зазначав, що під час руху автомобілю він сидів на пасажирському сидінні. На неодноразові питання працівників поліції щодо особи яка керувала автомобілем, ОСОБА_1 чітко відповідав, що керував автомобілем він. ОСОБА_1 було роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, який буде направлено на розгляд до суду, на що ОСОБА_1 не заперечував і о 22:35 год. на запитання поліцейського ОСОБА_1 остаточно підтвердив, що керував автомобілем він.

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Євсюкова Федора Борисовича та ОСОБА_1 про керування 02 березня 2025 року о 21 годині 47 хвилин у м. Києві по вул. Харківське Шосе, 151 транспортним засобом «ВАЗ 21053», державний номерний знак НОМЕР_1 , іншою особою, чим вони обгрунтовують відсутність події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , не підтверджені жодними належними доказами. Обставини, на які посилався ОСОБА_1 та його захисник, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Отже, зважаючи на встановлені фактичні дані, суд вважає, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 5 ст. 126 КУпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, з огляду на що клопотання захисника адвоката Євсюкова Ф. Б. про закриття адміністративного провадження не підлягає задоволенню.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи викладене, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення буде найкращим превентивним заходом.

Крім того, санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена можливість оплатного вилучення транспортного засобу.

У матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких можна встановити, що транспортний засіб марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 на праві власності. Крім того, як вбачається з картки обліку адміністративного правопорушення, вказаний автомобіль належить ОСОБА_2 . Отже, суд не застосувує таке стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 126, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Р. В. Котенко