ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/345/25 Головуючий в 1 інст. Кольц Д.М.
Провадження №33/807/536/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, розлученого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-8 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу серії АА №342328 від 26 грудня 2024 року, - 26 грудня 2024 року близько 16-00 годин, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , порушив вимоги ТЗ ПСК АА №41453, винесеного відносно співмешканки терміном на 5 діб за усіма пунктами заборони від 25 грудня 2024 року, а саме: повернувся додому, чим порушив п. 7 п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відносно ОСОБА_1 26 грудня 2024 року, складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, оскільки особа не може бути двічі притягнута до адміністративної відповідальності за одне правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів вказав, що постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2025 року, закрито провадження в справі відносно нього за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, за обставин викладених в протоколі ВАВ №004660 від 25 грудня 2024 року, на підставі якого і був складений ТЗП.

Звертає увагу, що матеріали справи про адміністративне правопорушення до Жовтневого районного суду надійшли 16 січня 2025 року, вже після закриття провадження в справі за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а отже вважає, що провадження в даній справі не могло бути розпочато.

Щодо дій потерпілої ОСОБА_2 зазначив, що напередодні 3 березня 2025 року, саме він викликав поліцію, враховуючи підвищений емоційний стан останньої, яка висловлювала в його бік погрозами вбивства, що підтверджується її особистою заявою.

Просить розглянути дану справи в порядку ст. 287 КУпАП.

8 квітня 2025 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява від потерпілої ОСОБА_2 , в якій вона просила не притягувати її колишнього чоловіка ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вказала, що постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2025 року, відносно ОСОБА_1 закрито провадження в справі за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, за обставин, викладених в протоколі ВАВ №004660 від 25 грудня 2024 року. Додала, що відповідно до забороненого припису від 25 грудня 2024 року, саме вона покинула місце спільного проживання з ОСОБА_1 . При цьому, співробітниками поліції не було застосовано відносно останнього вимоги ст. 173-8 КУпАП. Наголосила, що пояснення від 4 березня 2025 року, які надані до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, написані нею в підвищеному емоційному стані. На теперішній час між нею та ОСОБА_1 відсутній конфлікт.

Враховуючи обізнаність потерпілої ОСОБА_2 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, наявність від останньої заяви про розгляд справи без її участі, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_2 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останньої, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

У судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що 25 грудня 2025 року. поліцію викликав саме він, оскільки дружина поводила себе емоційно, через що він закрився в кімнаті. По приїзду співробітники поліції, побачивши психологічний стан ОСОБА_2 , винесли заборонний припис відповідно до якого, він залишився вдома, а ОСОБА_2 пішла до місця проживання своїх батьків. При цьому, співробітники поліції повідомили щодо заборони спілкування з ОСОБА_2 . Додав, що від не прийшов до свого житла, що йому інкримінується в протоколі, а знаходився безпосередньої в ньому.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252 та 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчинені, дослідити наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Проте, вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 дотримався не в повній мірі.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається із відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 342328 від 26 грудня 2024 року, - 26 грудня 2024 року близько 16-00 годин, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , порушив вимоги ТЗ ПСК АА №41453 винесеного відносно співмешканки терміном на 5 діб за усіма пунктами заборони від 25 грудня 2024 року, а саме: повернувся додому, чим порушив п. 7 п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відносно ОСОБА_1 26 грудня 2024 року, складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП України.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, суд обґрунтував свої висновки відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 342328 від 26 грудня 2024 року, у письмових поясненнях ОСОБА_2 , у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 26 грудня 2024 року, у терміновому заборонному приписі серії АА №414553 від 25 грудня 2024 року, у відеозаписі події та у висновку спеціаліста Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №/2221с від 27 грудня 2024 року.

Разом з тим, суддя апеляційного суду вважає, що висновки суду, викладені в постанові, ґрунтуються на неправильно встановлених фактичних обставинах справи.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» одним із спеціальних заходів протидії домашньому насильству є терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Статтею 25 вказаного Закону передбачено, що терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Працівники уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України можуть у встановленому законом порядку застосовувати поліцейські заходи примусу для виселення з житлового приміщення кривдника, якщо терміновий заборонний припис передбачає зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а кривдник відмовляється добровільно його залишити.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Так, матеріали даної справи засвідчують, що терміновий заборонений припис серії АА №414553 від 25 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 був складений внаслідок події, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 004660 від 25 грудня 2024 року щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного і фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 . За результатами складання працівниками поліції вказаного протоколу та форми оцінки ризиків домашнього насильства, відносно ОСОБА_3 був винесений терміновий заборонний припис строком на 5 діб.

Разом із цим, за результатами розгляду обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 004660 від 25 грудня 2024 року, постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2025 року, було закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На переконання судді апеляційного суду, встановлення суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2025 року відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 004660 від 25 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 виключають відповідальність останнього за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Таким чином, висновок суду про невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, не є правильним.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Вимогами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а постанову районного суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову апеляційного суду, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/345/25