ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 рокуСправа № 495/1820/25
Номер провадження 3/495/783/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце служби і посада: заступник начальника віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військова частина НОМЕР_1 , за частиною другою статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі Кодекс),

встановила:

18.03.2025 до суду надійшли адмінматеріали.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 330139 Е ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення за частиною другою статті 172-15 Кодексу із таким формулюванням: 27.02.2025 лейтенантом ОСОБА_2 порушено вимоги пункту 101 «Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію»: «Документи і справи з грифом «Для службового користування» зберігаються у шафах, сейфах, що розташовані у службових приміщеннях або сховищах архіву. Шафи, сейфи, службові приміщення, сховища архіву повинні надійно замикатися і опечатуватися металевими печатками. Порядок виготовлення, ведення обліку, використання металевих печаток та порядок ведення обліку шаф, сейфів і ключів від них визначаються керівником установи. Зберігання документів і справ із грифом «Для службового користування» здійснюється працівниками, які безпосередньо отримали їх під розписку, у осіб, що унеможливлює доступ до них сторонніх осіб»; абзац 10, 13 розділу ІІ додатку 99 наказу начальника прикордонного загону «Про затвердження Положень та посадових інструкцій відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) від 09.08.2021 № 1020-АГ:» Заступник зобов`язаний:….організувати роботу посадових осіб віпс зі службовими несекретними документами та документами, які містять конфіденціальну інформацію, що є власністю держави»; та статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ: «Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, тобто лейтенант ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду.

У судові засідання 19.03.2025, 08.04.2025, 08.05.2025, 19.05.2025, 23.05.2025 ОСОБА_1 та його представник адвокат Поліщук Т.В. не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені (у тому числі шляхом направлення смс повідомлення, направлення судових повісток в електронний кабінет адвоката).

07.04.2025 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи з метою залучення до участі у справі захисника. Суд клопотання задовольнив, розгляд справи відклав на 08.05.2025.

08.05.2025 до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщук Т.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку зі вступом у справу та для надання часу на ознайомлення з матеріалами справи, яке судом задоволено, розгляд справи відкладено на 19.05.2025.

19.05.2025 до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщук Т.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття (зайнятість в іншому судовому засіданні), яке судом задоволено, розгляд справи відкладено на 23.05.2025.

23.05.2025 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 та його представника адвоката Поліщук Т.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому засіданні; доказів на підтвердження заявлених обставин до клопотання не додано.

Вирішуючи клопотання про відкладення розгляду справи від 23.05.2025, суд керується таким.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» вказано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, враховуючи те, що судом неодноразово відкладались засідання за клопотаннями ОСОБА_1 , його представника Поліщук Т.В., однак у жодне із судових засідань останні не прибули, доказів про поважність причин неприбуття у судові засідання суду не надано, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань від 23.05.2025 про відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , його захисника, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 330139 Е від 10.03.2025; копією службового посвідчення; висновком службового розслідування по факту можливого недбалого ставлення до військової служби військовослужбовцями; поясненнями учасників адміністративного правопорушення; журналом видачі справ з грифом «для службового користування», та матеріальних носіїв службової інформації відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Перелічені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку; докази у своїй сукупності доводять факт вчинення поставленого у провину адміністративного правопорушення. У суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини особи у вчиненні правопорушення.

ОСОБА_1 , його представник Поліщук Т.В. заперечень щодо фактичних обставин, наявності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , його вини у вчиненні поставленого у провину адміністративного правопорушення до суду не подали.

Відповідно до санкції ч.2 ст. 172-15 Кодексу на особу накладається штраф від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Тобто, ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 Кодексу та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Вказаний вид покарання за його найнижчою межею суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

На підставі п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 27, 33-35, 172-15, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч грн) на користь держави.

Згідно із ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно із ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ю.Ф. Волкова