Справа № 703/1136/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника адвоката Кривельова В.В., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Онученка С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 лютого 2025 року близько 13 години 20 хвилин в с.Костянтинівка по вул. Костянтина Вишневецького, 62, керував автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , та перед початком руху і виконанням розвору, в порушення п.10.1 ПДР України, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення між автомобілями. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 24 лютого 2025 року близько 13 години 20 хвилин керував автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , та відвозив пасажирку з дитиною на відповідну адресу, зупинившись на узбіччі дороги в с. Костянтинівка по вул. К. Вишневецького, мав намір розвернутись, оскільки необхідна адреса знаходилась на протилежній стороні дороги, отже йому потрібно було пропустити транспортні засоби та здійснити маневр розвороту для подальшої зупинки на протилежному узбіччі. Він надав дорогу кільком вантажним та легковим автомобілям, які рухалися у попутному напрямку, та переконався, що у зустрічному напрямку відсутні транспортним засоби, за виключенням одного автомобіля, який був дуже далеко, після чого почав виконувати вищевказаний маневр розвороту. Погодні умови були чудові, на його автомобілі було ввімкнено світло ближніх фар, по ходу руху була рівна дорога, перше перехрестя було на відстані приблизно 200 метрів, біля школи, дорога була пряма. Стверджував, що на час початку виконання вказаного маневру, жодних перешкод для виконання цього маневру в нього не було та в зустрічному напрямку, приблизно на відстані 300 метрів, автомобілів не було. Виконавши маневр розвороту, який, на його думку, тривав приблизно 5-6 секунд, він зупинився на протилежному узбіччі дороги та автомобіль вже стояв на узбіччі під кутом приблизно 20-30 градусів, в метрі від проїжджої частини. Саме після зупинки його транспортного засобу на узбіччі дороги з його автомобілем здійснив зіткнення інший автомобіль під керуванням ОСОБА_2 . Зауважив, що удар відбувся із задньої правої двері і до передньої правої двері, тобто наполягав на тому, що удар мав «дотичний» характер по всій правій стороні його автомобіля. Після приїзду працівників поліції він повідомив їм, що зіткнення відбулося поза межами проїжджої частини, а саме на узбіччі. Зазначив, що йому невідомо, що саме фіксували працівники поліції на місці дорожньо-транспортної пригоди. На його думку, дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини водія іншого транспортного засобу, а саме ОСОБА_2 , оскільки останній рухався із занадто великою швидкістю, та здійснив зіткнення з його автомобілем, коли він вже був на узбіччі. Вказав, що під час дорожньо-транспортної пригоди в його автомобілі перебувала жінка з дитиною, які сиділи на задньому сидінні. Дана жінка йому була відома до дорожньо-транспортної пригоди, оскільки він неодноразово її підвозив як водій таксі. Крім того зазначив, що про обставини даної дорожньо-транспортної пригоди може також повідомити свідок на ім`я ОСОБА_3 , яка знає його як водія таксі, та в момент дорожньо-транспортної пригоди перебувала біля школи, яка розташована далі в напрямку його руху до виконання маневру розвороту, а також повідомив, що в мережі Інтернет опубліковано відеозапис, на якому зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки. На запитання судді відповів, що ліцензії на перевезення пасажирів таксі на момент ДТП у нього не було, так само як і полісу страхування цивільної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 24 лютого 2025 року близько 13 години 20 хвилин він керував автомобілем «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_3 , в якому також перебувала як пасажир його мама ОСОБА_4 та рухався по центральній вулиці К. Вишневецького в с. Костянтинівка в напрямку м. Сміла. У цей час в зустрічному напрямку рухалася колона автомобілів, а саме лісовоз, вантажний автомобіль та декілька легкових автомобілів, а на узбіччі зустрічної смуги стояв легковий автомобіль. Автомобіль, який стояв на узбіччі зустрічної смуги руху, коли до нього залишалося приблизно 30 метрів, різко розпочав маневр розвороту, при цьому перетинаючи і смугу його руху. Оскільки відстань була дуже малою, то він намагаючись уникнути зіткнення інстинктивно прийняв трохи праворуч, проте уникнути зіткнення не вдалося. Дорога в напрямку його руху була рівною, на його автомобілі було ввімкнуте світло ближніх фар та він рухався зі швидкістю близько 50 км/год. Стверджує, що з метою уникнення зіткнення, намагався гальмувати, однак не встиг. Зіткнення відбулося на його смузі руху, ближче до узбіччя. В момент зіткнення автомобіль «ЗАЗ» під керуванням ОСОБА_1 виконував маневр розвороту та його не закінчив. Автомобіль, на якому він рухався, контактував передньою лівою частиною з правою боковою частиною автомобіля «ЗАЗ». З метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди він намагався зменшити швидкість руху та змінити напрямок руху вправо. Його водійський стаж становить 2 роки. Не за довго до місця зіткнення по ходу його руху був пішохідний перехід. Вважає, що у дорожньо-транспортній пригоді винен саме водій автомобіля «ЗАЗ» ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 25 лютого 2025 року вона разом з дитиною перебувала на території автостанції в м. Сміла та мали намір їхати до будинку №96 по вул. К. Вишневецького в с. Костянтинівка. З даною метою вони сіли до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , якого вона знала раніше, оскільки не менше п`яти разів користувалася його послугами як водія таксі. Приїхавши до місця призначення, але перебуваючи на іншій стороні дороги, ОСОБА_1 зупинив свій автомобіль на узбіччі дороги, з метою здійснення розвороту для зупинки на узбіччі з протилежної сторони. Пропустивши всі автомобілі, які рухалися по проїзній частині, ОСОБА_1 почав здійснювати розворот. Під час виконання розвороту вона побачила автомобіль, який рухався з дуже великою швидкістю у бік їхнього автомобіля з правої сторони. Усвідомлюючи, що можливо відбудеться зіткнення, вона притиснула до себе дитину, тим самим намагаючись захистити її від отримання травм. Стверджує, що зіткнення відбулося в момент, коли автомобіль, в якому вони їхали, вже зупинився на узбіччі дороги.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 25 лютого 2025 року вона йшла по вул. Шевченка в с. Костянтинівка, та переходила проїзну частину біля Костянтинівської школи. З лівої сторони проїхали два великих автомобіля, які саме не пам`ятає, а з правої сторони на «шаленій» швидкості проїхав легковий автомобіль. У подальшому, вона почула, глухий звук удару, та повернувшись побачила, що на відстані приблизно 300 метрів від неї, відбулося ДТП за участю цього автомобіля. Стверджує, що до місця зіткнення вказаний автомобіль доїхав приблизно за 4 секунди. Як відбулася дорожньо-транспортна пригода вона не бачила та на місце події не підходила. З мережі Інтернет вона дізналася, що вказана дорожньо-транспортна пригода відбулася за участі ОСОБА_1 , якого вона знає, як водія таксі, з яким вона особисто їздила не менше 10 раз, тому наступного дня вона підійшла до автостанції м.Сміла, де він зазвичай бере пасажирів, та знайшовши його, повідомила про те, що бачила.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що 25 лютого 2025 року близько 13 години 20 хвилин її син ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_3 , та рухався по вул. К. Вишневецького в с. Костянтинівки в напрямку м. Сміла. Вона також перебувала у даному транспортному засобі та сиділа на передньому пасажирському сидінні. У вказаний час по зустрічній смузі руху проїхали декілька автомобілів, серед яких були й великі автомобілі, та на узбіччі зустрічної смуги руху стояв автомобіль, як у подальшому з`ясувалося під керуванням ОСОБА_1 . Коли їх автомобіль наблизився до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на відстань приблизно 30 метрів, останній різко почав здійснювати розворот, при цьому виїхав на смугу руху, по якій рухався автомобіль під керуванням її сина, внаслідок чого відбулося зіткнення між їх автомобілями. Зіткнення відбулося на смузі руху, по якій вони рухалися. У момент зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був фактично поперек дороги на їх смузі руху, трохи ближче до узбіччя. З метою уникнення зіткнення її син вивертав кермо праворуч. В момент зіткнення вона дивилася на проїзну частину, яка була прямою, день був сонячний, а швидкість руху автомобіля під керуванням її сина була невеликою, але якою точно вказати не може. Після дорожньо-транспортної пригоди з автомобіля, на якому рухався ОСОБА_1 , хтось виходив. В їхній сім`ї наявні два автомобіля. Автомобіль, на якому рухався її син та потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, має автоматичну коробку передач. З моменту, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 виїхав на проїзну частину з узбіччя, до моменту, коли відбулося зіткнення, минули лічені секунди, за таких обставин уникнути зіткнення взагалі не було можливим.

Крім того, під час судового розгляду, за клопотання адвоката Кривельова В.В. та з технічних засобів останнього, здійснено перегляд відеозапису, що розміщений на сторінці «Nicotine» в мессенджері «Телеграм» за посиланням https://t.me/EIAmecha, на якому відображено наслідки дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 24 лютого 2025 року за участі автомобілів «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_3 , та обстановку на місці цієї дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, наслідки та обставини вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, які зафіксовані на відеозаписі, є аналогічними наслідкам та обстановці місця цієї ж дорожньо-транспортної пригоди, які відображені на скріншотах, які додані до матеріалів справи адвокатом Кривельовим В.В. та виконані ним з даного відеозапису.

Постановою судді від 21 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Кривельова В.В. про призначення у даній справі експертизи.

Суддя, врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого та свідків, доводи адвокатів, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку у вину ставить порушення п.10.1 ПДР України, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №255302. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог ПДР України.

Згідно до п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Незважаючи на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо суддею під час судового розгляду, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №255302 від 24 лютого 2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 24 лютого 2025 року вимог п.10.1 ПДР України, що є наслідком дорожньо-транспортної пригоди, в якій пошкоджено транспортні засоби та завдано матеріальні збитки, та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП;

- даними картки обліку адміністративного правопорушення від 24 лютого 2025 року, в якій викладені обставини порушення ОСОБА_1 24 лютого 2025 року вимог п.10.1 ПДР України, що є наслідком дорожньо-транспортної пригоди, в якій пошкоджено транспортні засоби та завдано матеріальні збитки, та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, які є аналогічними обставинам вчинення цього ж адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР №255302 від 02 листопада 2024 року;

- даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 24 лютого 2025 року, яка складена за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та в якій зафіксовані: місце дорожньо-транспортної пригоди; розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди; пошкодження транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, напрямки руху транспортних засобів в момент дорожньо-транспортної пригоди, а також два місця зіткнення транспортних засобів, на які вказали кожен з водіїв, при цьому будь-яких зауважень щодо зазначених у схемі даних від водіїв, в тому числі від ОСОБА_1 , не надходило;

- даними рапорту поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 24 лютого 2025 року, відповідно до якого, 24 лютого 2025 року о 13 годині 23 хвилини надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24 лютого 2025 року о 13 годині 23 хвилини за адресою: Черкаський район, с. Костянтинівка, траса 112, надали інформацію: в бік с. Костянтинівка під мостом відбулася дорожньо-транспортна пригода, зіткнулося два автомобілі. Кількість потерпілих невідома. Заявник 112 Пранчук. Рапорт поліцейського СРПП Пиндик М.К. від 24 лютого 2025 року: прибувши на місце повідомлення встановлено, що ДТП сталося в с. Костянтинівка, вул. Костянтина Вишневецького, 62, між автомобілями «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобілем «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 , травмовані відсутні, відносно водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ст.124 КУпАП. Також опитано учасників події, складено схему дорожньо-транспортної пригоди;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , які були надані ним безпосередньо під час судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, та зміст яких викладений вище у даній постанові;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 , які були надані нею безпосередньо під час судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, та зміст яких викладений вище у даній постанові;

- відеозаписом з нагрудної камера працівника поліції, запис якого здійснено на компакт-диск, та наданий відділом поліції для приєднання до матеріалів справи про адміністративне правопорушення на підставі запиту суду, з якого вбачається, що відеозапис здійснений 24 лютого 2025 року та починається з 13 години 47 хвилин. Працівники поліції перебувають на місці дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася за участі автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_5 . На місці дорожньо-транспортної пригоди були присутні: особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 , свідок ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_5 . Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_4 надали працівникам поліції усні пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, які є аналогічними їх поясненням, які були надані безпосередньо під час судового розгляду. Натомість, свідок ОСОБА_5 пояснила працівниками поліції, що: «була пасажиром автомобіля «ЗАЗ» та в момент дорожньо-транспортної пригоди «сиділа в телефоні». На запитання працівниками поліції щодо моменту дорожньо-транспортної пригоди, а саме: «В момент коли автомобіль зупинився чи коли здійснював розворот?», повідомила, що дорожньо-транспортна пригода відбулася у момент, коли автомобіль «ЗАЗ» здійснював розворот». Крім того, відеозаписом зафіксовано розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, яке відповідає їх розташуванню, що відображено на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, що додана до матеріалів справи, а також пошкодження транспортних засобів, а саме: у автомобіля «ЗАЗ» - праві передня та задня дверцята, середня права стойка, при цьому саме остання має найбільші пошкодження; у автомобіля «Фольксваген» - передня ліва частина, передні ліві крило та колесо. Також, на узбіччі дороги, на якій знаходиться автомобіль «Фольксваген», наявний слід юзу, який веде з проїзної частини дороги на узбіччя та до автомобіля «Фольксваген», а також уламки частин автомобіля;

- скріншотами, які виконані адвокатом Кривельовим В.В. з відеозапису, що розміщений на сторінці «Nicotine» в месенджері «Телеграм» за посиланням https://t.me/EIAmecha, перегляд якого за допомогою технічного засобу адвоката здійснено під час судового розгляду та встановлена їх відповідність відеозапису, з якого вони виконані. На даних скріншотах зображено місце дорожньо-транспортної пригоди між автомобіля «ЗАЗ» та «Фольксваген», самі автомобілі з пошкодженнями, а також сліди забруднення від коліс, які ведуть з узбіччя до автомобіля «ЗАЗ».

Аналізуючи зазначені докази вважаю їх допустимими, об`єктивними та достатніми, а також такими, що не мають буд-яких суперечностей.

З урахуваннями вищевказаних доказів безпосередньо досліджених суддею встановлено, що 24 лютого 2025 року близько 13 години 20 хвилин автомобіль «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснював рух, без зміни напрямку руху, по автодорозі, що розташована по вул. Костянтина Вишневецького в с. Костянтинівка Черкаського району Черкаської області, зі сторони с. Балаклея у напрямку м. Сміла, у свою чергу автомобіль «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у вказаний день та час, здійснював рух по цій же автодорозі та рухався з м. Сміла у напрямку с. Балаклея, тобто у зустрічному для водія ОСОБА_2 напрямку руху, та здійснив зупинку автомобіля на узбіччі своєї смуги руху, для подальшого виконання маневру розвороту для остаточної зупинки вже на узбіччі з протилежної сторони автодороги.

У подальшому, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , з метою виконання вищевказаного маневру розвороту, пропустив транспортні засоби, які здійснювали рух по смузі руху в попутному для нього напрямку, після чого, змінюючи напрямок руху ліворуч, виїхав спочатку на свою смугу руху, а потім на зустрічну смугу руху, по якій у цей час рухався автомобіль «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_5 , тим самим перетинаючи траєкторію руху останнього, та за таких обставин діяв у порушення вимог п.10.1 ПДР України, а саме перед початком виконання вказаного маневру не виконав обов`язку переконатися, що такий маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки водію ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_5 .

Внаслідок зазначених дій водія ОСОБА_1 між вищевказаними транспортними засобами відбулася дорожня транспортна пригода, в якій транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що під час виконання вищевказаного маневру розвороту він дотримався вимог, передбачених п.10.11 ПДР України, а саме пропустив транспортні засоби, які рухалися у попутному напрямку, та переконався у відсутності транспортних засобів, які рухалися у зустрічному напрямку, на відстані приблизно 300 метрів, виконав маневр розвороту та зупинився на узбіччі зустрічної смуги руху, після чого саме на узбіччі і відбулася дорожньо-транспортна пригода, винуватцем в якій, на його думку, є саме ОСОБА_2 , оскільки останній здійснював рух зі значним перевищенням швидкості, та допустив зіткнення з його автомобілем, коли той вже був поза межами проїжджої частини.

Разом з тим, вищевказані твердження ОСОБА_1 є неспроможними, не узгоджуються з встановленими під час судового розгляду об`єктивними обставинами та їм суперечать.

Так, у судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_4 , так і свідок ОСОБА_7 вказали, що рухаючись в автомобілі «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_5 , у зустрічному напрямку рухалися транспортні засоби, у тому числі і вантажні, а також, що вони бачили, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 стояв на узбіччі зустрічної їм смуги руху, який приблизно за 30 метрів до їх автомобіля почав виконувати маневр розвороту.

При цьому, під час судового розгляду ОСОБА_1 підтвердив рух транспортних засобів, у тому числі вантажних, у попутному з ним напрямку, коли він стояв на узбіччі до виконання маневру розвороту, а також очікування проїзду цих транспортних засобів, з метою виконання зазначеного маневру.

Суддя звертає увагу, що очікування ОСОБА_1 віддалення транспортних засобів, у тому числі вантажних, на відстань 300 метрів, що є значною, від місця його зупинки на узбіччі до виконання маневру розвороту, з урахуванням твердження про відсутність у зустрічному напрямі руху будь-яких перешкод, у тому числі транспортного засобу потерпілого, є об`єктивно недоцільним та піддається сумніву.

Натомість, транспортні засоби серед яких були вантажні автомобілі, з огляду на їх значні габарити та місце знаходження автомобіля ОСОБА_1 на узбіччі, на думку суду, очевидно перешкоджали оглядовості останнім смуги зустрічного руху, що в комплексі із наслідками що настали, об`єктивно вказує на неспроможність твердження водія ОСОБА_1 про те, що він переконався у відсутності транспортних засобів на зустрічній смузі руху, перед початком відповідного маневру розвороту. Тому такі пояснення водія ОСОБА_1 не приймаються суддею до уваги.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_6 про те, що коли вона переходила пішохідний перехід, побачила, що на відстані приблизно 300 метрів від неї, відбулося зіткнення автомобіля, який рухався на «шаленій» швидкості та що від неї до місця зіткнення вказаний автомобіль доїхав приблизно за 4 секунди, є об`єктивно неспроможними, з огляду на те, що за таких вихідних даних автомобіль під керуванням ОСОБА_2 мав рухатися зі швидкістю не меншою ніж 270 км/год., що є очевидно неможливим, а тому такі показання ОСОБА_6 оцінюються суддею критично.

Також, не може бути прийнята до уваги відстань від пішохідного переходу, який переходила свідок ОСОБА_6 , до місця дорожньо-транспортної пригоди, про яку повідомив адвокат Кривельов В.В. на відеозаписі, з урахуванням показів свідка ОСОБА_5 , оскільки з даного відеозапису неможливо однозначно прийти до висновку, що місце, на яке вказала свідок, дійсно є місцем зіткнення транспортних засобів, а замір відстані, з урахуванням виконання такого, шляхом пройденого автомобілем адвоката відповідного шляху за допомогою одометра, правильність фіксації пройденої відстані яким жодним документом не підтверджена.

При цьому, сам по собі факт здійснення адвокатом ОСОБА_8 заміру вищевказаної відстані, не є доказом, який підтверджує твердження ОСОБА_1 про відсутність, в межах видимості по прямій, автомобіля під керуванням ОСОБА_2 на смузі зустрічного руху на момент початку виконання маневру розвороту та не створення перешкод ОСОБА_2 у русі, адже наслідки, що настали, об`єктивно та очевидно вказують на зворонє

Одночасно, суддя наголошує, що предметом розгляду у даній справі є виключно протокол про адміністративне правопорушення, який складений працівниками поліції відносно ОСОБА_1 , та за відсутності в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_9 , підстави для встановлення наявності або відсутності в діях останнього порушення вимог ПДР України, на які вказує ОСОБА_1 та його представник адвокат Кривельов В.В., а саме перевищення ним швидкості руху, об`єктивно відсутні.

Крім того, як вбачається з досліджених судом доказів, зокрема: схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 24 лютого 2025 року; відеозапису з нагрудної камери працівників поліції; скріншотів, які виконані адвокатом Кривельовим В.В. з відеозапису, що розміщений на сторінці «Nicotine» в месенджері «Телеграм» за посиланням https://t.me/EIAmecha, транспортні засоби, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, отримали наступні механічні пошкодження: автомобіль «ЗАЗ» - права передня та задня дверцята, середня права стойка, при цьому саме остання має найбільші пошкодження; у автомобіля «Фольксваген» - передня ліва частина, передні ліві крило та колесо.

В свою чергу при прийнятті рішення суддею враховано об`єктивно встановлені механічні пошкодження обох транспортних засобів та місце розтахування автомобілів безпосередньо після ДТП. Так, на автомобілі «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , наявні пошкодження - правої середньої стойки автомобіля, яка найбільше вдавлена у салон автомобіля, у порівнянні з передньою та задньою дверцятами правої сторони автомобіля, які також є пошкодженими на цьому автомобілі, а також наявних механічних пошкоджень на автомобілі «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_5 , а саме - передня ліва частина, передні ліві крило та колесо, суддя приходить до висновку, що автомобіль «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_5 , передньою лівою частиною, здійснив удар «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , саме в центральну праву бокову частину останнього, при цьому, з урахуванням наявності на автомобілях інших пошкоджень, виконання ОСОБА_1 маневру розвороту ліворуч, а ОСОБА_2 , з метою уникнення зіткнення, про які він зазначив у судовому засіданні, зміщення автомобіля правіше на узбіччя його смуги руху, а також місця розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, а саме: автомобіль «ЗАЗ» - передньою частиною на узбіччі зустрічної смуги руху, по відношенню до смуги руху, на якій відбулася дорожньо-транспортна пригода, а задньою частиною на смузі руху; автомобіль «Фольксваген» - передньою частиною на смузі руху, а задньою частиною на узбіччі, на якій відбулася дорожньо-транспортна пригода, вищевказаний удар відбувся під час руху транспортних засобів.

Вищевказані механічні пошкодження транспортних засобів об`єктивно не могли утворитися за обставин дорожньо-транспортної пригоди про які зазначив ОСОБА_1 під час судового розгляду, а саме зіткнення відбулося коли він стояв на узбіччі під кутом 20-30 градусів до проїзної частини, оскільки у такому разі автомобіль під керуванням ОСОБА_10 мав рухатися виключно по узбіччю не змінюючи напрямку руху, чи то виїжджати із прибудинкової території, що не відповідає як показанням ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , так і слідовій картині, яка була наявна на місці дорожньо-транспортної пригоди та зафіксована на відеозапис з нагрудної камери працівниками поліції, а саме - на узбіччі дороги, на якій знаходиться автомобіль «Фольксваген», наявний слід юзу, який веде з проїзної частини дороги на узбіччя та до автомобіля «Фольксваген», при цьому відповідний слід є плавним, не має різких змін, характерних для тих, що відображають момент удару, отже об`єктивно вказує, на те що це слід юзу автомобіля, вже після зіткнення.

Також, як вбачається зі схеми дорожньо-транспортної пригоди від 24 лютого 2025 року, працівниками поліції позначено місце зіткнення транспортних засобів, на яке вказав ОСОБА_1 та яке розташоване на узбіччі дороги у безпосередній близькості до смуги руху водія ОСОБА_2 , а також місце зіткнення транспортних засобів, на яке вказав ОСОБА_2 та яке розташоване на його смузі руху ближче до узбіччя на відстані 0.7 метрів.

На скріншотах, які виконані адвокатом Кривельовим В.В. з відеозапису, що розміщений на сторінці «Nicotine» в месенджері «Телеграм» за посиланням https://t.me/EIAmecha, зображено сліди забруднення від двох коліс, які ведуть з узбіччя до автомобіля «ЗАЗ», що дає підстави ставерджувати, що такі сліди, з урахуванням виконання ОСОБА_1 маневру розвороту, були залишені передніми колесами його автомобілями, якими він виїхав на узбіччя дороги, яке в свою чергу має земляне покриття, з метою завершення вказаного маневру, та свідчить про не закінчення ним такого маневру на момент дорожньо-транспортної пригоди та знаходження його частини у цей момент саме не проїзній частині, оскільки у разі завершення такого маневру та виїзду на узбіччя всіма колесами автомобіля, слідів від коліс автомобіля ОСОБА_1 , які б починалися з узбіччя та вели у напрямку його автомобіля, мало б бути чотири.

З урахуванням вищевказаних обставин, показань потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 , а також показань свідка ОСОБА_5 , які зафіксовані на нагрудну камеру працівника поліції, відповідно до яких, зіткнення між транспортними засобами відбулося саме в момент здійснення ОСОБА_1 маневру розвороту, а не після його закінчення та зупинки транспортного засобу, суддя приходить до висновку, що зіткнення автомобіля «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_5 , та автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , відбулося на смузі руху автомобіля «Фольксваген Джета», д.н.з. НОМЕР_5 , та місце зіткнення даних транспортних засобів, яке відображене на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 24 лютого 2025 року зі слів ОСОБА_2 , відповідає встановленим під час судового розгляду обставинам.

Сам по собі факт відсутності на місці зіткнення транспортних засобів, яке розташоване безпосередньо на проїзній частині, слідів осипу, з урахуванням продовження руху інших транспортних засобів, до прибуття на місце дорожньо-транспортної пригоди працівників поліції, а також відсутності таких же слідів на узбіччі у місці, на яке вказав ОСОБА_1 як місце зіткнення транспортних засобів, окрім, як вбачається з досліджених доказів, частин автомобіля «Фольксваген», які могли відірватися від останнього внаслідок його пошкодження після дорожньо-транспортної пригоди та руху боком по узбіччю, не спростовує встановлені судом вищевказані обставини щодо місця зіткнення транспортних засобів.

Крім того, суддя не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_5 , які були надані нею безпосередньо суду, щодо місця та моменту зіткнення транспортних засобів, оскільки такі показання повністю суперечать її ж поясненням, які були зафіксовані на нагрудну камеру працівниками поліції та надані останньому безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, а також встановленим під час судового розгляду об`єктивним обставинам дорожньо-транспортної пригоди.

Також, суддя вважає, що висновок експерта за результатами проведеного автотехнічного дослідження №СТ/066Д-25 від 31 березня 2025 року, є недопустимим доказом, оскільки вказана експертиза проводилась на замовлення сторони у адміністративному провадженні, тобто з порушенням вимог ст.273 КУпАП, згідно якої експерт має бути призначений органом (посадовою особою) у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Згідно п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (надалі Інструкція), на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту.

Суддя погоджується з доводами адвоката Кривельова В.В. про те, що на схемі дорожньо-транспортної пригоди від 24 лютого 2025 року не зображено всіх слідів та предметів, що стосуються дорожньо-транспортної пригоди, зокрема слідів від транспортних засобів та уламків кузова, що відокремилися від транспортних засобів, однак вважає, що такі недоліки, з урахуванням наявності в матеріалах справи інших доказів, на підставі яких можливо однозначно встановити достовірні обставини дорожньо-транспортної пригоди, не є підставою для визнання такої схеми недопустимим доказом.

З врахуванням викладеного, суддя приходить до висновку про очевидну наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями водія ОСОБА_1 , а саме порушення ним вимог п.10.1 ПДР України, та наслідками у виді дорожньо-транспортної пригоди, в якій транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а відтак і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів».

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання щодо виду адміністративного стягнення, яке підлягає до накладення у даному, винятковому випадку, суддя з дотриманням вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, а саме очевидність порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України при виконанні маневру розвороту «з обочини у своєму напрямку руху, на обочину у зворотному напрямку», який передбачав перетин смуг руху як у попутному, так і зустрічному напрямку руху; його безвідповідальну впевненість у тому, що інші учасники дорожнього руху, у ситуації, що склалась зобов`язані були вчиняти дії направлені на відвернення наслідків його неправомірних дій, та ще й нести за такі наслідки відповідальність; крім того суддею враховано ту обставину, що водієм ОСОБА_1 , вказане правопорушення було здійснено під час здійснення ним на комерційній основі нелегального перевезення двох пасажирів(без оформлення ліцензії на здійснення таких перевезень), що підтверджується як показаннями свідка так і поясненнями самого ОСОБА_1 наданими суду, та однією із пасажирів на момент ДТП була малолітня дитина, перевезення якої здійснювалось без відповідного дитячого крісла, при цьому автомобіль ОСОБА_1 навіть не був застрахований ОСЦПВ, всупереч вимогам ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином обставини вчинення правопорушення вказують на те, що водій ОСОБА_1 свідомо, грубо нехтуючи вимогами ПДР України, наразив на значну небезпеку своїх пасажирів, в тому числі малолітню особу, що могло призвести до тяжких наслідків.

Також, відповідно до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП суддя враховує особу правопорушника, який хоча раніше і не притягувався до адміністративної відповідальності, проте як встановлено під час розгляду даної справи, свідомо допускає порушення ПДР, серед яких є і грубі, про які зазначено вище. Також суддею враховано майновий стан ОСОБА_1 , який є власником транспортного засобу, кермуючи яким ним було спричинено дану ДТП, отже має у власності цінне майно, та не являється інвалідом, чи то особою, яка досягла пенсійного віку, тобто не позбавлений можливості працювати та отримувати грошову винагороду. Матеріали справи не містять відомостей про наявність як пом`якшуючих так і обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин визначених ст. 34, 35 КУпАП, що також враховується суддею при обранні міри адміністративного стягнення.

Отже, враховуючи, що навіть за результатами розгляду даної справи, не дивлячись на очевидність вини ОСОБА_1 у спричиненні даного ДТП, він продовжив заперечувати свою вину у настанні відповідних наслідків, та наполягати на вині іншого водія, що об`єктивно вказує на те, що він не усвідомлює протиправність своїх дій та імовірність при допущенні аналогічних ситуації у майбутньому настання негативних наслідків для життя та здоров`я інших осіб, та одночасно викликає сумнів у тому що він на належному рівні знає правила дорожнього руху України, що є обов`язком кожного водія. За таких виняткових обставин, суддя вважає, що хоча санкція статті, за якою особа притягується до відповідальності і є альтернативною, однак будь-яке інше адміністративне стягнення, ніж позбавлення права керування транспортними засобами, не зможе забезпечити виконання як виховної мети щодо ОСОБА_1 , так і його стимулювання до дотримання правил співжиття та виконання вимог ПДР України, а також не забезпечить запобігання вчиненню ним нових правопорушень, внаслідок чого суддя приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк, визначений санкцією ст.124 КУпАП

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

На підставі викладеного та керуючись ст.9, 33, 34, 35, 40-1, 124, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Ігнатенко