Справа № 503/514/25
Провадження №3/503/543/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

31 березня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 286982, згідно змісту якого 31.03.2025 року близько 16.23 годині ОСОБА_1 в с. Тимкове по вул. Соборній керував транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтвердив результат огляду із показником 0,52 %0 (проміле) проведений на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням алкотестеру «Drager» ARSC 0116 та технічного засобу відеозапису на натільну камеру Novestom NVS7, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вище вказаного правопорушення визнав зазначивши, що перед керуванням був на святкуванні Дня народження у дружини тестя. Також на уточнююче запитання суду зазначив, що інвалідності не має. Окрім того просив суд, у разі притягнення його до відповідальності, відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на шість місяців посилаючись на те, що не має можливості одноразово в повному обсязі сплатити штраф з огляду на невеликий розмір свого доходу, що ставить його в скрутне матеріальне становище.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема алкогольного сп`яніння.

У відповідності до положень ч.2-3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В свою чергу у відповідності до пунктів 6-7 розділу І та 2-3, 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно до пунктів 3-4, абзацу першого пункту 6 і пунктів 7-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пунктів 4 і 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

31.03.2025 року о 16.23 годині ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Соборній в с. Тимкове, був зупинений працівниками Національної поліції, про що в сукупності свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 286982 від 31.03.2025 року (а.с.2), який крім працівника поліції також підписаний ОСОБА_1 без будь-яких заперечень щодо його змісту; письмове пояснення самого ОСОБА_1 від 31.03.2025 року (а.с.5), в якому ним визнавався як факт керування згаданим транспортним засобом на час його зупинки поліцією, так і вживання алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом; а також відеозапис «00000__0001A.MP4» (проміжок часу запису 0:00:00-0:00:36), зробленим на нагрудну камеру поліцейського 00000_000000, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.9) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, на якому зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинку на вимогу поліції, так і саме керування даним транспортним засобом ОСОБА_1 , який на час підходу працівника поліції до зупиненого транспортного засобу знаходився у ньому на водійському місці.

В свою чергу сама зупинка працівниками поліції транспортного засобу була викликана порушенням правил дорожнього руху, а саме через те, що водій не був пристебнутий ременем безпеки (пункт 2.3(в) ПДР), про що працівник поліції повідомив водію при спілкуванні з ним після його зупинки, що також зафіксовано на вище згаданому відеозаписі «00000__0001A.MP4» (проміжок часу запису 00:00:40-00:00:45).

При цьому, згідно змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме характерний запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова, почервоніння обличчя.

Згідно пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

На відеозаписі «00000__0004A.MP4» (проміжок часу запису 0:07:15-0:07:30), зробленим на нагрудну камеру поліцейського 00000_000000, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.9) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, зафіксовано зроблене поліцейським ОСОБА_1 про необхідність зачекати на місці зупинки транспортного засобу доки на нього не буде доставлений алкотестер «Драгер» для проведення його огляду.

Внаслідок чого 31.03.2025 року о 17.17 годині ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» ALCOTEST 6820 прилад № ARSC-0116 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARSA-0185 та із застосуванням технічного засобу відеозапису на натільну камеру Novestom NVS7, пройшов тестування на алкоголь із результатом 0,52 о/оо (проміле), про що свідчить відповідний талон-чек тестування № 386 (а.с.3); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); сам протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 286982 від 31.03.2025 року (а.с.2), який крім працівника поліції також підписаний ОСОБА_1 без будь-яких заперечень щодо його змісту.

При цьому, на відеозаписі «00000__0004A.MP4» (проміжок часу запису 0:07:50-0:09:35), зробленим на нагрудну камеру поліцейського 00000_000000, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.9) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Водночас процесуальних підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було, оскільки останній проставив свій підпис у графі на підтвердження своєї згоди з результатами його огляду на стан сп`яніння в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4). При цьому, у змісті свого письмового пояснення від 31.03.2025 року (а.с.5) ОСОБА_1 підтвердив, що результат його огляду на стан алкогольного сп`яніння склав 0,52 о/оо (проміле), а також зазначив, що йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я КНП «Кодимська лікарня» на що Він відмовився. Окрім того на вищезазначеному відеозаписі «00000__0004A.MP4» (проміжок часу запису 0:09:35-0:09:50), зафіксовано те, що після проведення огляду працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи згодний той з результатом огляду, та чи бажає пройти огляд у медичному закладі, на що останній відповів, що згоден із результатом та в медичному закладі не бажає проходити огляд.

Окрім того ОСОБА_1 в своєму письмовому поясненні від 31.03.2025 року (а.с.5) зазначив, що вживав алкогольні напої у вигляді 50 грам горілки перед тим як сісти за кермо, а також в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення у змісті протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 286982 від 31.03.2025 року (а.с.2), який крім працівника поліції також підписаний ОСОБА_1 без будь-яких заперечень щодо його змісту, зазначив, що «выпел 50 грам водки», що саме по собі пояснює виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведене письмове пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості його внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ним та відеозаписом, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

В свою чергу надаючи оцінку розбіжності у зазначені часу відповідних подій, які зазначені у складених процесуальних документах, а саме час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння зафіксований у талон-чеку тестування № 386 (а.с.3) «17:13» година, в той час як на відеозаписі «00000__0004A.MP4» зробленому на нагрудну камеру поліцейського 00000_000000 зафіксований час надання алкотестером «Драгер» результату аналізу продутого ОСОБА_1 повітря о «17:17:56» годині, то суд надає перевагу саме часу зафіксованому на відеозаписах з відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського 00000_000000, які є неупередженим і достовірним засобом фіксації подій, зокрема ї часу, а також з огляду на те, що положеннями підпункт 3 пункту 1 і пункт 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року, передбачено, що зміна дати та часу на портативних відеореєстраторах покладається на відповідальну особу з числа працівників органу, підрозділу поліції, призначену наказом керівника органу, підрозділу поліції, а у процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Тому суд вважає, що дійсними часом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу є «17:17» година. В свою чергу зазначена розбіжність жодним чином не впливає на кваліфікацію діяння ОСОБА_1 , оскільки згаданий вище відеозапис дозволяє встановити чітку послідовність і час відповідної обставини, яка має значення для розгляду даної справи.

На відеозаписах «00000__0001A.MP4», «00000__0002A.MP4», «00000__0003A.MP4» і «00000__0004A.MP4», зроблених на нагрудну камеру поліцейського 00000_000000, що були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.9) і досліджені судом під час судового розгляду шляхом демонстрації не зафіксовано обставин, що мають значення для справи.

В свою чергу відеозапис «00000__0005A.MP4», зроблений на нагрудну камеру поліцейського 00000_000000, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.9) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації зафіксовано обставини виключно вже про саме оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме складення процесуальних документів та ознайомлення із ними ОСОБА_1 .

Згідно ч.2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (надалі за текстом Закон) поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

При цьому, згідно пункту 9 ч.1 ст. 31 Закону, поліція може застосовувати такі превентивні заходи застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 40 Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, автоматичну фото і відеотехніки, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно розділу II та пункту 1 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року, передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського, а також відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

У зв`язку з чим суд вважає, що відеозаписи «00000__0001A.MP4», «00000__0002A.MP4», «00000__0003A.MP4», «00000__0004A.MP4» і «00000__0005A.MP4», наявні на DVD-R диску (а.с.9) є належними, допустимими, достовірними і достатніми джерелами доказів з огляду на положення ст. 251, 266 КУпАП.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024, від 28.10.2024 року № 740/2024 та від 14.01.2025 року № 26/2025, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX, від 29.10.2024 року № 4024-IX та від 15.01.2025 року № 4220-IX.

На час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, згідно відповідної довідки інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 01.04.2025 року (а.с.8), згідно змісту ч.2 ст. 30 КУпАП та положень другого речення абзацу третього пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, до нього не може бути застосовано обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника за вчинення даного адміністративного правопорушення безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією, а саме однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу долучену до матеріалів про адміністративне правопорушення копію письмового документа «Р 019117» на бланку А 098684 виданого «МРЭО-29 МВД ПМР / MREO-29 MVD PMR» 25.11.2017 року (а.с.7), який було тимчасово вилучено та відомості про який внесені до пунктів 5 і 15 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 286982 від 31.03.2025 року (а.с.2), суд не вважає за можливе прийняти як доказ тієї обставини, що у ОСОБА_1 наявне право керування транспортними засобами, в розумінні підпункту «а» пункту 2 Частини І Конвенції про дорожній рух (Відень, 8 листопада 1968 року), оскільки вище згаданий документ не вказує на те, що воно є національним посвідченням водія у Республіці Молдова та про саме його видання компетентним органом влади держави Республіки Молдова (MD). У зв`язку з чим суд вважає, що стосовно даного документа підлягають застосуванню не положення ст. 265-1 КУпАП, а положення ч.1 ст. 265 КУпАП.

Після розгляду справи, з урахуванням наведеного вище, суд вважає, що тимчасово вилучений у ОСОБА_1 документ «Р 019117» виданий «МРЭО-29 МВД ПМР / MREO-29 MVD PMR» 25.11.2017 року, відповідності до положень ч.1 ст. 265 КУпАП, необхідно знищити.

щодо відстрочення виконання постанови в частині стягнення у виді штрафу:

Згідно ч.2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до першого речення ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року у справі № 2-54/08 (провадження № 61-15140св18) зазначив, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому.

Ураховуючи розмір штрафу у 17000 грн, який є значною грошовою сумою в порівнянні з розмірами як прожиткового мінімуму для працездатної особи так і мінімальної заробітної плати, то суд приходить до висновку, що сплата порушником штрафу в такому розмірі одним платежем не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови становитиме для останнього надмірний тягар, а тому заява правопорушника про відстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу на шість місяців є обґрунтованою та підлягає задоволенню із відрахування перебігу строку цієї відстрочки з дня набрання даною постановою законної сили.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

щодо стягнення судового збору:

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 30, 33-35, 401, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 265, 268, 280, 283-284, 301 ч.2, 303 КУпАП, пунктом 2.9(а) Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату суми штрафу в розмірі 17000 грн строком на 6 (шість) місяців з дня набрання даною постановою законної сили.

Роз`яснити правопорушнику, що не пізніше як через п`ятнадцять днів після закінчення строку відстрочки з наданням суду документу, що підтверджує таку сплату, а у разі несплати штрафу та/або ненадання до суду документу, що підтверджує згадану сплату, то постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Вилучений у ОСОБА_1 документ «Р 019117» на бланку А 098684 виданого «МРЭО-29 МВД ПМР / MREO-29 MVD PMR» 25.11.2017 року знищити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко