ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1397/25 Справа № 183/3331/24 Суддя у 1-й інстанції - Березюк В.В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Горобівського І.Г. на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

захисника Горобівського І.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року водій ОСОБА_1 01 квітня 2024 року о 14 годині 06 хвилин на 198 км автошляху М-18 Харків-Сімферополь у Новомосковському районі Дніпропетровської області, керувала автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки первісна апеляційна скарга була подана в межах десятиденного строку з моменту отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови, а саме 28 лютого 2025 року, по суті просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення або змінити постанову шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частини вказівку про накладення стягнення у виді позбавлення права керування строком на 5 років.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що суд першої інстанції, не повідомивши про час та місце судового розгляду, розглянув справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що свідчить про порушення права особи на доступ до правосуддя. Наголошує на тому, що з огляду на відсутність доказів на підтвердження повторності вчинення адміністративного правопорушення та довідки про неотримання особою посвідчення водія, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП. Вказує на те, що суд не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, коли особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 12 червня 2024 року за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .З матеріалів справи слідує, що первісна апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 10 березня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що справу було розглянуто за відсутності сторін, з текстом оскаржуваної постанови сторона захисту ознайомилася 28 лютого 2025 року, виконання вимог постанови Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2025 року про повернення апеляційної скарги, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та позицію колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду, яка викладена у постанові суду від 11 вересня 2019 року при розгляді справи №130/2448/16-к, відповідно до якої без повного тексту судового рішення особа позбавлена можливості надати належне обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Так, частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиціями ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а також керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, рапортом поліцейського, довідкою щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, будучи особою, яка не має права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не повідомивши про час та місце судового розгляду, розглянув справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що свідчить про порушення права особи на доступ до правосуддя, не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи, оскільки ОСОБА_1 неодноразово була належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, шляхом направлення на зазначений нею у протоколі номер мобільного телефону судових повісток (а.с.12, 14).

Доводи захисника про те, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повторності вчинення адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки як слідує з матеріалів справи, зокрема, інформаційної довідки (а.с.4), 17 лютого 2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, коли особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, також не заслуговують на увагу, оскільки відсутність наразі у ОСОБА_1 посвідчення водія не перешкоджає позбавлення її права керування транспортними засобами протягом строку визначеного судом, оскільки суд позбавляє її не самого посвідчення водія (документу), а саме права керування транспортними засобами, що узгоджується із п. 23 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» та п.7 «Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія» згідно яких у разі коли за отриманням посвідчення водія звертається особа, позбавлена в установленому порядку права на керування транспортними засобами, після оформлення посвідчення водія уповноважений працівник ТСЦ МВС викликає поліцейських для його вилучення. У такому разі оформлене посвідчення водія вважається виданим, але особа його не отримує.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Горобівському І.Г. строк на апеляційне оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Горобівського І.Г. залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот