Житомирський апеляційний суд
Справа №273/364/24 Головуючий у 1-й інст. Бєлкіна Д. С.
Номер провадження №33/4805/331/25
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Кушнірука В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Кушнірука Вілорія Мар`яновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 24 січня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 24 січня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 05 лютого 2024 року о 00 год. 33 хв. ОСОБА_1 в м. Баранівка по вул. Соборна, 26 керував автомобілем VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком 34а від 05.02.2024, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Кушнірук В.М. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що суд розглянув справу з грубим порушенням права на захист ОСОБА_1 , що передбачено ст. 268 КУпАП та усталеною практикою ЄСПЛ.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що постанова суду постановлена за його відсутності, а її копію він отримав в суді після повернення з лікування лише 05.02.2024, що підтверджується розпискою в матеріалах справи.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника адвоката Кушнірука В.М., перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статтей 283, 284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 05.02.2024 відповідно до якого ОСОБА_1 05.02.2024 о 00 год. 33 хв. в м. Баранівка по вул. Соборна, 26 керував автомобілем VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком 34а від 05.02.2024, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2); роздруківкою Alkotest-6820 від 05.02.2024 №469, результат якого 1,21 ‰, з яким ОСОБА_1 не згоден (а.с. 6); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 7); висновком медичного огляду №34а КНП «Баранівська лікарня» Баранівської міської ради від 05.02.2024, за результатами якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 10); відеозаписом обставин події (а.с. 12).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 , але останній пояснення не надавав відповідно до ст. 63 Конституції України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник покликається на те, що суд розглянув справу з грубим порушенням права на захист, що передбачено ст. 268 КУпАП та усталеною практикою ЄСПЛ.

Так, ст. 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У частині 1 вказаної статті встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Тому, відповідно до ст. 268 КУпАП правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не відноситься до категорії справ, у яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Крім того, у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 13.05.2024 про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою № 90 від 13.05.2024 (а.с. 17). Судовий розгляд було відкладено на 29.08.2024.

22.08.2024 від адвоката Кушнірука В.М. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 30).

27.08.2024 на електронну пошту суду надійшла заява від адвоката Кушнірука В.М. про відкладення судового засідання, яке призначено на 29.08.2024 на 10 год. 30 хв. в зв`язку з тим, що він з 05.08.2024 по 05.09.2024 перебуває у щорічній відпустці з виїздом на лікування до м. Хмільника, Вінницької області (а.с. 34, 35). Судовий розгляд було відкладено на 22.11.2024.

21.11.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою № 374 від 20.05.2024 (а.с. 40). Судовий розгляд було відкладено на 24.01.2025.

21.01.2025 від адвоката Кушнірука В.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебував на лікуванні термін лікування приблизно 15-20 днів. Що підтверджується медичним висновком № ХВ98-9СТМ-АР8М-4ТСН від 21.01.2025 року (а.с. 49).

Окрім цього 22.01.2025 від правопорушника ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що його захисник Кушнірук В.М. перебуває на лікуванні (а.с. 51).

Так, електронні повістки, які направлялися судом щодо слухання справи на 14.05.2024, 29.08.2024, 22.11.2024, 24.01.2025 були доставлені ОСОБА_1 . SMS-повідомленням, що підтверджується довідкою про доставку SMS (а.с. 15, 28, 36, 46). Щодо слухання справи на 24.01.2025 ОСОБА_1 отримав повістку особисто, що підтверджується розпискою (а.с. 47).

Також, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В контексті ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

В своїх рішеннях, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі «Шульга проти України», пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010).

При цьому Суд зазначав, що неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

За таких підстав, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки неодноразові відкладення справи, суд першої інстанції вважав як очевидні ознаки штучного створення та умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи вимоги статей 277 та 38 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким надана вірна оцінка, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також не підлягає задоволенню клопотання захисника про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП. Обґрунтовуючи дане клопотання, захисник послався на те, що на час апеляційного розгляду закінчився, передбачений ст. 38 КУпАП, річний строк накладення адміністративного стягнення. Проте справа судом першої інстанції розглянута в межах строків накладення адміністративного стягнення, а закінчення таких строків на час розгляду справи апеляційним судом не є підставою для закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 24 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Кушнірука Вілорія Мар`яновича, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Баранівського районного суду Житомирської області від 24 січня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь