Номер провадження 3/523/201/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 813319 складеного 09.06.2024 року за обставинами того, що 09.06.2024 року о 02 год. 25 хв. ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Добровольського буд. 78 в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 22.03.2001 р. встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На адресу суду 26.11.2024 року (вх. № 39166) надійшла заява адвоката Юраш Ірини Олександрівни щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно поданої заяви захисник зазначила, що однією з ознак складу правопорушення є факт керування водієм транспортним засобом та відмова від проходження огляду, у встановленому законом порядку, а тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення повинен довести дані факти.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли транспортний засіб рухається. Саме по собі знаходження особи у транспортному засобі навіть і за кермом у стані сп`яніння не має наслідком складу правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, так як така особа не керує транспортним засобом.

З початку відеофіксації події поліцейським на бодікамеру та до закінчення фіксації події, жодним поліцейським не було доведено до відома ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які вони нібито вбачали. Отже, жодним доказом, які містяться в матеріалах даної справи не підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем Volkswagen Passat д/н НОМЕР_1 . Натомість, поліцейський, порушуючи вимоги ЗУ «Про національну поліцію», а саме ст..43, не попередивши ОСОБА_2 про застосування до нього фізичної сили та спеціальних засобів, за відсутності в діях ОСОБА_1 будь-яких дій, які б могли кому небудь завдати шкоду життю та здоров`ю, застосували до нього як фізичну силу так і спецзасоби.

Захисник зазначила, що з доданого до матеріалів справи відеозаписів, вбачається про те, що надані суду носії інформації у виді DVD-R дисків починаються з моменту, коли працівник поліції підходить до припаркованого частково на тротуарі автомобіля, який не рухався, не переміщався та навіть не був приведений в дію двигун внутрішнього згорання, тобто ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій для приведення транспортного засобу в рух.

Представником зазначено, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово пояснював, що не керував транспортним засобом, просив надати можливість написати пояснення, однак йому було відмовлено працівниками поліції декілька разів. На прохання надати докази керування ним транспортним засобом також відмовлено. В зв`язку із незаконним затриманням його, порушенням проведення поверхневого огляду та огляду телефону, видалення відео з телефону пасажира поліцейським, він відмовився проходити будь-який огляд, як такий, що є незаконним, без підтвердження факту вчинення ним правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного захисник зазначила, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом, а тому відсутні законні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.31-36).

В судовому засіданні адвокат Юраш Ірина Олександрівна підтримала подану заяву/заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, та зазначила, що матеріали адміністративного правопорушення не містять в собі належних доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Просила врахувати обставини того, що відеодоказ є не повним на ньому відсутній факт керування ТЗ, а відтак просила провадження у справі закрити.

Працівники поліції Потьомкіна Ірина Олександрівна та Хиєвський Володимир Олександрович, які були викликані до суду для надання пояснень з приводу складення протоколу від 09.06.2024 року, до суду не з`явились, про причини не явки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення адвоката Юраш Ірини Олександрівни, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення (заяву), дослідивши диски відеозапису правопорушення, суддя дійшов висновку щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Положення ст. 280 КУпАП, передбачають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 813319 від 09.06.2024 року згідно якого зазначено, що фіксація правопорушення відбулась на бодікамери № 473731,470936; довідку про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, протокол АПЗ18 № 007049 про адміністративне затримання за ч. 2ст. 162 КУпАП, постанову від 09.06.2024 року про вчинення правопорушення за ч.5 ст. 122 КУпАП, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.06.2024 року, диски (записи), заяву адвоката про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, суддею встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до дослідженого відеозапису (диск 813319 1) встановлено, що запис починається 09.06.2024 року о 02 год. 25 хв. Представник поліції звертається до водія автомобіля, який був із заведенним двигуном, з проханням надати документи для огляду, однак водій (з явними ознаками сп`яніння) не чітка мова, та з застосуванням ненормативної лексики відмовляється надати документи для встановлення особи та на право керування ТЗ. Водій вдягнений у військову форму, після спроби відійти в сторону до останнього застосовано затримання. З відеозапису 02 год. 48 хв. встановлено, що перебуваючи у відділі поліції ОСОБА_1 поводить себе вкрай зухвало, висловлюється ненормативною лексикою, проявляє явну не повагу до працівників поліції, висловлюється в їх адресу, обзиває. Під час складання документів о 03 год. 35 хв. заснув на підлозі. В подальшому, прогрожував всіх працівників поліції побити, скрутити та все це з застосування ненормативної лексики, наполягає, що просто сидів в автомобілі та просто стояв на обочині в припаркованому автомобілі.

З відеозапису диску (813319 2) встановлено, що ОСОБА_1 підписує документи, та продовжує погрожувати розплатою.

Отже, з огляду на досліджені докази та з урахуванням усних пояснень наданих адвокатом в судовому засіданні, суддею не приймаються до уваги твердження та зауваження адвоката щодо відсутності складу адміністративного правопорушення та допущення низки порушень при складенні протоколу, як такі, що спростовані відеодоказами вчиненого правопорушення.

З огляду на зазначене, доводи викладені в заяві про закриття провадження повністю спростовуються дослідженими відеозаписами.

В даному випадку, суддею враховується зокрема, час зупинки ТЗ та відповідно складання протоколу, перебування водія безпосередньо за кермом автомобіля в коменданську годину далеко від житлових будинків, спростовують доводи адвоката щодо відсутності факту керування транспортним засобом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно п.3 та п.4 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу.

Давши оцінку всім обставинам справи, суддею встановлено, що ОСОБА_1 , який підлягає адміністративній відповідальності, винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суддя враховує ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки. Враховуючи викладене та з метою подальшого запобігання правопорушень з боку ОСОБА_1 суддя вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення штрафу в межах санкції статті з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 130, 221, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Cтягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавленим права керування транспортними засобами з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: