Справа № 364/411/25
Провадження № 3/364/209/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г.Л., розглянувши об`єднанні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працює, депутат Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю прокурора Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Далеки О.А.,

У С Т А Н О В И Л А :

12.05.2025 до Володарського районного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , про вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1726 , ч. 1 ст. 1726 КУпАП. Ознайомившись із адміністративними матеріалами, суддею встановлено, що протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією № 3648 від 02.05.2025 та № 3649 від 02.05.2025 складено відносно однієї і тієї ж особи, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак, справи об`єднано в одне провадження.

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_1 будучи депутатом Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VII та п. 27 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, несвоєчасно - 15.04.2025, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Окрім того ОСОБА_1 будучи депутатом Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VII Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII, несвоєчасно - 06.04.2025, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала та пояснила, що не може пояснити чому вона не подала декларацію вчасно, оскільки раніше завжди подавала. Одночасно зазначила, що в майбутньому буде більш відповідально ставитись до подачі декларації та не допустить вчинення подібного правопорушення, про що надала суду відповідну заяву доєднану до матеріалів справи.

В судовому засіданні прокурор Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області надав висновок в порядку ч. 1 ст. 250 КУпАП. Одночасно зазначив, що вважає, що у діях (бездіяльності) ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, зокрема об`єкт, суб`єкт, об`єктивна та суб`єктивні сторони, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив суд притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу .

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали, дійшла наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до рішення Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Про визнання повноважень депутатів Володарської селищної ради VIII скликання» від 24 березня 2023 року № 878-26-VІІІ, визнано повноваження депутата цієї ради за громадянкою ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

Згідно із ч. 3 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ, депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до Закону №1700-VІІ, а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до пп. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ народні депутати України, депутати Верховної Ради автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 , будучи депутатом Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно із приміткою до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону №1700-VІІ зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до даних офіційного вебсайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» (Закон №3384-ІХ) набрав чинності 12.10.2023. Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Законом України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відповідно у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом.

Частиною 1 ст. 45 Закону №1700-VII визначено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. а, в, г п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-декларація) за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384-ІХ внесені зміни до деяких Законів України, так відповідно до п. 27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024. Суб`єкти декларування, зазначені у ч. 7-14 ст. 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені ч. 7-14 ст. 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 № 449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 за № 987/36609, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ (щороку), абзац 2 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VII (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до даних офіційного вебсайту Верховної ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII (зокрема подання декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою- чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2022 рік упродовж часу з 00:00 год 01.01.2022 по 23:59 31.01.2024 (граничний строк).

01.02.2024 в 00:00 год ОСОБА_1 порушила порядок, передбачений ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» та п. 27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ ).

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ , тому вона повинна була подати щорічну декларацію за 2022 рік до 31.01.2024 включно.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК, щорічну декларацію за 2022 рік ОСОБА_1 подала лише 15.04.2025, тобто несвоєчасно без поважних причин.

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є гранична дата до закінчення якої необхідно було подати щорічну декларацію за 2022 рік, тобто 01.02.2024.

Окрім того, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2023 рік упродовж часу з 00:00 год 01.01.2024 по 23:59 31.03.2024 (граничний строк).

01.04.2024 в 00:00 год ОСОБА_1 порушила порядок, передбачений ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» та п. 27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 у 2023 році була суб`єктом, на яку поширюються вимоги Закону №1700-VII, то вона повинна була подати щорічну декларацію за 2023 рік до 31.03.2024 включно.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК, щорічно декларацію за 2023 рік ОСОБА_1 подала лише 06.04.2025, тобто несвоєчасно без поважних причин.

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є гранична дата до закінчення якої необхідно було подати щорічні декларації за 2023 рік, тобто 01.04.2024 року.

Фактичним моментом виявлення вчинених ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 , ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 02.05.2025.

Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне подання ОСОБА_1 до вебсайту Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначені строки, щорічних декларацій за 2022, 2023 роки особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності),

Виходячи із диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом правопорушення, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом, призвела до порушення Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366-3 Кримінального кодексу України, суб`єкт правопорушення, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності,вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і її подальше несвоєчасне подання декларації не утворює склад адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

-змістом протоколів про адміністративні правопорушення № 3648 та № 3649 від 02.05.2025;

-копією рішення Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Про визнання повноважень депутатів Володарської селищної ради VIII скликання» від 24 березня 2023 року № 878-26-VІІІ;

-копіями декларацій ОСОБА_1 за 2022, 2023 роки;

-витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»;

- копією науково-експертного висновку на запит Генеральної прокуратури України у справі про правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ст. 172-5 «Порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків» КУпАП ;

- копію листа голови Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності вих. № 04-18/10-1584 від 11.09.2018.

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 , суд, кваліфікує за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП визнається щире розкаяння винної.

Обставин, що обтяжують її відповідальність відповідно до ст. 35 КУпАП судом не встановлено.

Згідно положень ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховую положення ст. 36 КУпАП, особу порушниці, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, наявність однієї обставини, що пом`якшує відповідальність, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суддя дійшла висновку, що з метою виховання та запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є застосування адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушниці слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи, що факт скоєння правопорушення знайшов своє підтвердження у суді, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винною громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП накласти на громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу, який становить п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 605 гривень 60 копійок судового збору в дохід держави на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Після набрання постановою законної сили, копію постанови направити Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, для відому.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г. Л. Моргун

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.