Справа № 163/319/25 Провадження №33/802/218/25 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Дениса Т.Д. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 28 січня 2025 року о 12 годині 57 хвилин всупереч підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху керував по вулиці Прикордонників у селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, автомобілем марки "Renault Premium", номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що місцевий суд безпідставно розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , оскільки він не повідомлявся про час та місце розгляду справи судом першої інстанції. Посилається на те, що ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував, а в матеріалах справи відсутні докази його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На думку апелянта правильність показань алкотестера сумнівна і таким чином покази такого приладу не можуть доводити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, хоча належним чином та завчасно повідомлялися про час, дату та місце проведення апеляційного розгляду, що підтверджується телефонограмою від 06.05.2025, яка міститься у матеріалах справи (а.с.32).

Жодних клопотань про відкладення апеляційного розгляду від них не надходило, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

На погляд апеляційного суду, є необгрунтованими доводи захисника про безпідставний розгляд судом першої інстанції справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 був завчасно та належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього (а.с.1).

Так, у графі 12 протоколу «дата, час, місце розгляду справи» зазначено: Лубомльський райсуд Волинської обл., 06.02.2025 (а.с.1).

А у графі 13 вказаного протоколу «підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» міститься особистий підпис ОСОБА_1 (а.с.1).

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що копію вказаного протоколу ОСОБА_1 отримав, що підтверджується його особистим підписом у графі 18 протоколу (а.с.1).

Жодних клопотань про відкладення судового розгляду матеріали даної справи не містять.

Тому суд першої інстанції відповідно приписів ст.268 КУпАП розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 ..

За таких обставин повністю спростовуються твердження апелянта про те, що судом безпідставно було розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 ..

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 232468 від 28 січня 2025 року (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, а також результат огляду: 0,7‰ (а.с.4), висновком медичного огляду №4; відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.8), іншими матеріалами справи.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно приписів частини 3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають можливість зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Процедура проведення огляду на визначення в ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано належним чином, безперервною відеофіксацією.

Як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, поліцейський, який здійснював оформлення адміністративних правопорушень, на місці зупинки транспортного засобу запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, на що він погодився, результат огляду показав 0.7 ‰ проміле (а.с.8).

Проте, ОСОБА_1 не погодився із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння та був направлений на огляд в заклад охорони здоров`я КНП «Любешівської міської ради». Згідно висновку медичного огляду №4, підтверджено факт перебування ОСОБА_1 о 13:40 годині 28 січня 2025 року в стані алкогольного сп`яніння (а.с.2).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, надані відеозаписи в достатній мірі відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Позицію сторони захисту про те, що огляду на стан сп`яніння підлягають лише водії транспортних засобів під керуванням яких були безпосередньо зупинені поліцейськими суд визнає хибною, оскільки огляду на стан сп`яніння підлягають усі водії, щодо яких є докази керування ними транспортними засобами із ознаками певного виду сп`яніння, до яких, згідно із матеріалами справи, відноситься і ОСОБА_1 .

Доводи захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а відтак, і про неналежність та недопустимість усіх здобутих у даній справі доказів, є неспроможними, з огляду на таке.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, які окреслені диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП. За умови незгоди із причинами зупинки транспортного засобу, особа не позбавлена права, у встановленому процесуальним законом порядку, оскаржити такі дії працівників поліції, вважаючи їх незаконними та свавільними.

Отже з урахуванням наведеного апеляційний суд також критично оцінює позицію сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки як факт зупинки автомобіля, так і факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом належним чином підтверджується відеозаписом.

З урахуванням наведеної сукупності обставин, враховуючи ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме 0.7‰, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути накладення на нього безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного ст.266 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові і були безумовними підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Як не встановлено й істотних порушень вимог КУпАП, які могли б стати безумовною підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Дениса Т.Д. - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов