Дата документу Справа № 336/2115/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/596/25Головуючий у 1-й інстанції Коваленко П.Л.
Єдиний унікальний №336/2115/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Васильцової О.М. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Васильцової Ольги Миколаївни на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 22.02.2025 року о 13 год. 22 хв. по вул.Комунарів, 35 у с.Свобода Пологівського району Запорізької області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Не погоджуючись зі вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначала, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В обґрунтування заявлених вимог захисник посилалась на порушення працівниками поліції встановленого законом порядку перевірки виявлених у водія ознак алкогольного сп`яніння, відомості про які зазначено в матеріалах провадження.

На переконання апелянта, судом першої інстанції не взято до уваги, що у водія не було ознак сп`яніння, він поводив себе адекватно. Тому всі подальші дії працівників поліції були незаконними.

Крім того, апелянт вказуючи про необхідність застосування за аналогією закону положень ст.69 КК, просила змінити оскаржувану постанову судді в частині накладеного адміністративного стягнення та не призначати ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вказані вимоги захисник мотивувала тим, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягався, наразі проходить військову службу у ЗСУ та обіймає посаду снайпера. Відсутність у нього права керування транспортними засобами протягом одного року позбавить його можливості виконувати службові обов`язки.

Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Васильцову О.М., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до наведених вимог закону суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушення ним вимоги п.2.5 ПДР України.

Однак, із таким висновком суд апеляційної інстанції не може погодитися, у зв`язку з наступним.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями п.1 Розділу ІІ Інструкції регламентовано, що за наявності у водія передбачених п.3 Розділу І Інструкції ознак, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно із п.3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Водночас приписами п.2.5 ПДР України передбачено обов`язок водія пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на вимогу працівника поліції.

Згідно наведених правових норм ключовою передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння, а відтак і для висунення вимоги поліцейського пройти даний огляд є наявність в уповноваженої особи підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. За обставин даного провадження ознак алкогольного сп`яніння.

Детально дослідивши зміст наявного в матеріалах справи відеозапису, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги законодавства щодо підстав, умов та порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не дотримано.

Адже змістом даного відеозапису об`єктивно зафіксовано, як після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , одночасно із перевіркою його документів, працівник поліції запитав у ОСОБА_1 : «Готові пройти на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotest Drager» або в закладі охорони здоров`я?».

Після чого працівник поліції уточнив, чи є водій військовим та чи має він технічний паспорт на автомобіль, й повторно запитав «Ви готові пройти на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotest Drager» на стан алкогольного сп`яніння або в закладі охорони здоров`я?». У подальшому уповноваженою особою вкотре зазначено: «Готові пройти на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotest Drager» або в закладі охорони здоров`я?». Із чим водій не погодився, після чого останньому було роз`яснено його права та розпочато оформлення протоколу про адміністративне правопорушення (БК DSJX300000 AP0114, часовий інтервал 13:23:41-13:25:18).

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння уповноваженою особою не оголошувались.

При цьому, про таку процедуру як «огляд на стан алкогольного сп`яніння» у запитанні поліцейського не йшлося, що конкретно готовий пройти водій, уповноваженою особою не зазначалось.

Таким чином, працівником поліції в форматі запитання з`ясовано обставини «готовності ОСОБА_1 пройти на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotest Drager» на стан алкогольного сп`яніння або в закладі охорони здоров`я» та «готовності ОСОБА_1 пройти на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotest Drager» або в закладі охорони здоров`я».

Уповноваженою особою не було повідомлено ОСОБА_1 про жодні регламентовані законом підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З наведеного слідує, що відеозаписом події не зафіксовано, як це прямо передбачено п.2.5 ПДР, вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції підкреслює, що така вимога працівника поліції має бути чіткою та зрозумілою для сприйняття. Саме по собі запитання поліцейського, формулювання якого дослівно зазначено вище, не є вимогою в розумінні п.2.5 ПДР.

Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд зважає й на таке.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 перелічено наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, невнятна річ, почервоніння очей.

Водночас у направленні водія до закладу охорони здоров`я зазначено лише одну ознаку сп`яніння - різких запах алкоголю з порожнини рота.

Таким чином, єдиного та ідентичного переліку ознак алкогольного сп`яніння матеріали провадження не містять. Нібито виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , хоча й викладені поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення і в доданих до нього матеріалах, проте їх перелік у кожному документі є різним. При цьому, водієві такі ознаки взагалі не оголошувались. Вказане дає підстави апеляційному суду для обґрунтованого сумніву у існуванні таких ознак у водія під час події, що сталася 22.02.2025 року.

Крім того, з оглянутого відеозапису події не вбачається очевидних ознак будь-якого сп`яніння у ОСОБА_1 , його поведінка спокійна та адекватна, відповідає обстановці та не свідчить про перебування особи у стані будь-якого сп`яніння.

За наведених обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення, що полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного відповідно до встановленого законом порядку.

Отже, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вирішення питання щодо зміни оскаржуваної постанови судді в частині накладеного адміністративного стягнення, на переконання апеляційного суду, вже є недоцільним.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Васильцової Ольги Миколаївни задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар