ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/258/25 Справа № 705/754/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Піньковський Р. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі захисника Кугутюка О.В. (в режимі відеоконференції) розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 705/754/25 за апеляційною скаргою захисника Кугутюка О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,6 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №234076 від 30.01.2025, ОСОБА_1 30.01.2025 керував автомобілем Jeep Grand Cherokee SC405OV по автодорозі М-30 583км с. Оксанина в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому порядку із застосуванням приладу Drager Alkotest 6810 ARAM 3616, результат якого склав 0,51 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №234097 від 30.01.2025, ОСОБА_1 30.01.2025 керував автомобілем Jeep Grand Cherokee SC405OV по автодорозі М-30 583 км с.Оксанина, не вибрав безпечної швидкості руху здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з вантажним автомобілем, який рухався навпроти по своїй полосі, чим порушив п.п.10.1 ПДР України, п.п.14.2 ПДР України, п.п.12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Кугутюк О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік. Змінити постанову в частині стягнення, залишивши штраф у розмірі 17000 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами з урахуванням пом`якшуючих обставин.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проходить службу в ВЧ НОМЕР_1 , на посаді старшого водія. Вину у скоєному проступку визнав беззаперечно. Позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами позбавить його можливості виконувати важливу місію із захисту України.

Вказує,що судом не враховано усіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи. ОСОБА_1 пояснював, що 29.01.2025 вживав алкогольні напої, перебуваючи у відпустці, яка мала закінчитися 01.02.2025. однак 29.01.2025 отримав від командира усний наказ негайно виїхати на місце служби, що змусило його сісти за кермо автомобіля 30.01.2025. ця обставина свідчить про відсутність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він діяв у стані крайньої необхідності, виконуючи службовий обов`язок під час воєнного стану.

Заслухавши думку захисника Кугутюка О.В., який підтримав подану апеляційну скаргу частково та просив скасувати рішення суду першої інстанції з інших підстав, а саме через те, що освідування ОСОБА_1 проводилося не представником військової служби правопорядку, а поліцейським, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку, та ніким не оспорюється, а тому апеляційним судом переглядається оскаржувана постанова лише в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення з позбавленням права керування транспортними засобами.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та не містить альтернативи призначення стягнення без такого позбавлення, а тому посилання апелянта на те, що він військовослужбовець та позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його можливості виконувати обов`язками водія, не може слугувати підставою для скасування постанови місцевого суду в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення з позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з застосуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП, яка не містить альтернативи, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративне правопорушення.

Як зазначалося, зазначений вид стягнення, що визначений законодавцем, як основний, так й додатковий є безальтернативним.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, навіть виконання ним обов`язків військової служби та зі забезпеченням оборони України, захистом її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

У цій справі апеляційний суд не вбачає підстав для застосування аналогії права та не накладати додаткове стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортним засобом на підставі ст. 69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, накладення вказаного додаткового стягнення є необхідним.

Твердження захисника Кугутюка О.В. про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено без присутності військового керівництва або уповноваженої особи ВСП, є необґрунтованими.

Так, за змістом ст.266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Також, відповідно до ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як було встановлено, в даному випадку 30.01.2025 року о 09-00 год. ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду на автодорозі М-30 583 км с. Оксанино, керуючи автомобілем Jeep Grand Cherokee SC405OV, тобто поза межами території будь-якої військової частини. Також, ОСОБА_1 та його захисником не надано відповідних документів про те, що на час скоєння ДТП ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби.

Крім того, відповідно ч. 2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст.266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись. Отже, доводи сторони захисти з цього приводу є безпідставними.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської областівід 05 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Кугутюка О.В. в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Биба