"22" травня 2025 р. Справа № 363/2173/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

08 квітня 2025 року о 20 год. 01 хв. у с. Лютіж Вишгородського р-ну Київської обл., по вул. Ватутніна, 1, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом SPARK SP125c-2CDN, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу DRAGER в присутності двох свідків, результат огляду позитивний 0,24 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №285539 від 08 квітня 2025 року, який ОСОБА_1 підписав власноруч та у якому залишив письмові пояснення «випив 0,5 алкогольного пива після чого керував мотоциклом, з протоколом згоден», жодних скарг, зауважень чи заперечень не містить;

- тест-чеком з приладу алкотестер «DRAGER ALCOTEST 6820» №601 від 08 квітня 2025 року, відповідно до якого результат огляду позитивний 0,24 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому міститься відмітка про позитивний результат огляду та згоду з результатом огляду;

- даними відеозапису з місця події, відповідно до якого вбачається, що відеозапис починається з 19:48 год., поліцейський з`ясував чи не вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, бо є ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поліцейський повідомив, що відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» ведеться відеофіксація події, о 19:58 год. зупинили свідків, на питання поліцейського чи керував він мотоциклом ОСОБА_1 відповів, що керував, назвав марку транспортного засобу, яким керував, о 20:00 год. поліцейський надав ОСОБА_1 алкотестер для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,24 проміле позитивний, тест №601, поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про стан алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_1 не заперечував проти показників газоаналізатора Драгер, поліцейський повідомив, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 написав розписку про відсторонення від керування транспортними засобами, підписав тест-чек з приладу Драгер, далі пояснення написали свідки, виявлено що у ОСОБА_1 відсутня відповідна категорія А на керування мотоциклами, складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 в розмові з поліцейськими підтвердив, що його було ознайомлено із його правами та обов`язками, в ході усього часу оформлення адміністративних матеріалів, водій не заперечував проти показників алкотестеру;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких останні повідомили, що 08 квітня 2025 року близько 20 год. 01 хв. були запрошені в якості свідків того, як водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, тест позитивний 0,24 проміле;

- розпискою ОСОБА_1 про відсторонення його від керування транспортними засобами;

- довідкою інспектора САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про те, що в ЄДР МВС відсутня інформація стосовно видачі національного посвідчення водія ОСОБА_1 ;

- витягом з ІП НП «Армор», відповідно до яких ОСОБА_1 протягом року не притягався до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Задорожня В.О. надала заперечення та клопотання про закриттяпровадження за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №285539 від 08 квітня 2025 року, працівники поліції неправомірно зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 , матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, починається не з моменту зупинки транспортного засобу та не містить фіксації усієї події, поліцейський незаконно вчинив дії щодо залишення місця події, поліцейським не зафіксовано самого правопорушення, лише зафіксовано процесуальні дії, не зазначено ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , на підставі яких поліцейський вимагав від останнього проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 право на незгоду із результатами огляду, складено протокол за відсутності, поліцейськими не враховано похибку результатів огляду приладу Драгер.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2.9(а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо доводів захисника суд зазначає наступне.

Суд не приймає до уваги твердження захисника про те, що ОСОБА_1 зупинили безпідставно, оскільки вказане твердження не знаходить свого підтвердження у наявних в матеріалах справи доказах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом, йому було повідомлено що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 погодився.

Суд не погоджується з доводами сторони захисту, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, є неповним та не може слугувати доказом. У п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 року №1026 зазначається, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Разом з тим, у п. 1 Розділу 1 цієї ж Інструкції встановлено, що ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

З наведеного слідує, що положення вказаної Інструкції не мають відношення до процесу доказування в межах провадження у справах про адміністративне правопорушення, зокрема, не визначає ані порядок отримання доказів, ані їх види, характер, ані процесуальне джерело отримання, а лише визначає нормативно-технічні особливості використання працівниками поліції технічних пристроїв, за допомогою яких можуть бути отримані докази, що відповідно до ст. 251 КУпАП використовуються в межах провадження у справах про адміністративні правопорушення. Тим більше ані приписи Інструкції, ані приписи КУпАП не містять вказівки на те, що Інструкція №1026 своїм нормативним регулюванням також стосується порядку провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У свою чергу положення ст. 251 КУпАП не забороняють і не обмежують суд, як орган влади, уповноважений у даному випадку досліджувати та оцінювати надані докази, покладати в основу судового рішення неповні, короткі відеозаписи. Навпроти, положення чинного законодавства визначають доказом, зокрема, всі ті відеозаписи, які містять у собі інформацію, що підлягає встановленню в межах справи.

Тому неповнота відеозапису з нагрудної камери не свідчить про те, що даний відеозапис не може бути використаний як доказ в межах справи, якщо на ньому зафіксовані відомості, обставини та факти, що мають значення для цієї справи. Тим більше вказані обставини не свідчать про те, що відеозапис отриманий з порушенням встановленого законодавством порядку з неналежного джерела, неналежним суб`єктом тощо.

Крім того, неповнота відеозапису не стала перешкодою для сторони захисту в ідентифікації обставин та фактів, зафіксованих на ньому, та підтвердженні належності цього відеозапису до обставин даної справи.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що наданий відеозапис з нагрудної камери працівників поліції є належним та допустимим доказом.

Посилання сторони захисту, що поліцейським не роз`яснено ОСОБА_1 його права, в тому числі права на захист, суд не приймає, оскільки, протокол про адміністративне правопорушення, в якому були роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Вишгородському районному суді, підписаний ОСОБА_1 власноручно, також з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 усно підтвердив роз`яснення йому прав та обов`язків поліцейським.

Посилання захисника на не зазначення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 судом не приймаються, оскільки з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що поліцейським з`ясовано у ОСОБА_1 чи добре він себе почуває, поліцейським встановлено, що у нього є запах алкоголю з порожнини рота, наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія зафіксована у поясненнях свідків, відтак вказане не може бути доказом відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи доводи щодо грубого порушення поліцейським п. 7 р. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, то суд звертає увагу, що буквальне тлумачення положень ст. 266 КУпАП дає можливість зробити висновок, що особі водію не надано законом право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, а передбачено обов`язок особи пройти такий огляд на законну вимогу працівника поліції. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводиться лише у разі відмови особи проходити такий огляд на місці зупинки або в разі незгоди із результатами огляду, проведеного на місці зупинки. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, із результатами огляду погодився, жодних заперечень чи незгоди із результатами огляду не виклав а ні в усному а ні в письмовому вигляді.

У зв`язку з цим суд не вбачає з боку поліцейських порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Водночас, суд погоджується із твердженням захисника про наявність похибки у результатах показників газоаналізатору «DRAGER ALCOTEST 6820», та зазначає з цього приводу наступне.

Відповідно розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долучено відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820».

Як вбачається із тест-чеку з приладу «Драгер» №601 від 08.04.2025, результат огляду ОСОБА_1 позитивний 0,24 проміле.

Відповідно до технічних характеристик приладу «Drager Alcotest 6820», що вказані у долученій захисником відповіді ТОВ «ТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на адвокатський запит №433-05 від 09.05.2025, границі допустимої похибки: ±0,04 проміле.

Виходячи з наведеного, в організмі ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» було виявлено рівень алкоголю, показник якого з урахуванням можливої технічної похибки не перевищує гранично допустимий 0,2 проміле.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вислухавши покази учасників справи та дослідивши відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 130, 247, 283 і 284 КУпАП, суддя

постановив:

провадження в справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів.

Суддя С.В. Олійник