ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/284/25 Справа № 712/1657/25 Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Пронька В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Манзар Т.В., потерпілої ОСОБА_2 та її представника - адвоката Лінніка М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 712/1657/25 за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Лінніка М.С. на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є пенсіонером, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю його діях складу адміністративних правопорушень.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 438107 від 02.02.2025, 02.02.2025 приблизно о 18-00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , завдав декілька ударів дверима (міжкімнатними) гр. ОСОБА_2 із якою спільно проживають, чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Закриваючи провадження суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно виникають конфліктні ситуації щодо користування спадковим майном, сам по собі конфлікт не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Ліннік М.С. подав апеляційну скаргу в якій вважаючи її незаконною, просив скасувати та винести нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що в даному випадку наявний факт фізичного домашнього насильства, а саме умисне нанесення ОСОБА_1 ударів потерпілій міжкімнатними дверима зі спричиненням тілесних ушкоджень і це не був конфлікт, а мало місце саме нанесення ударів дверима.

Зазначає, що ОСОБА_1 є особою. Яка систематично вчиняє домашнє насильство щодо ОСОБА_2 про що, свідчить постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.12.2024 та копія постанови Черкаського апеляційного суду м. Черкаси від 07.02.2025.

Заслухавши думку представника потерпілої - адвоката Лінніка М.С., потерпілої ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу просили її задовольнити, думки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Манзар Т.В., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили постанову суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Доказами у справі про вчинення насильства в сім`ї є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, згідно зі ст. 251 КУпАП, встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суд першої інстанції дотримався вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції, долучено матеріали, зокрема: письмові пояснення ОСОБА_2 від 02.02.2025; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.02.2025; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 02.02.2025, копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА № 439777.

Дослідивши наведені докази суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є суперечливими між собою, а відтак, не підтверджують обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю показань сторонніх свідків або інших документів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Будь-які докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив умисні діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 , матеріали адміністративної справи не містять. Не надано таких доказів і на стадії апеляційного перегляду, а показання потерпілої ОСОБА_2 не можуть бути самостійною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини самі по собі не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адже відомості про настання для потерпілої негативних наслідків психологічного та фізичного характеру матеріали справи не містять. Таких відомостей не містить і відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейського, повторно досліджений під час апеляційного розгляду.

Враховуючи вищевикладене, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 не доведено, а наявність конфліктних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у процесі спільного проживання та користування спадковим майном, не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи під час розгляду справи і надавши їм правову оцінку, вірно прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, належним чином вмотивувавши прийняте рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вказані обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що суд першої інстанції, діючи виключно в межах своїх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, дотримуючись принципу безсторонності, прийняв рішення відповідно до вимог закону, ґрунтуючись на матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови, оскільки вони були ретельно перевірені апеляційним судом, але під час розгляду не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що у справі відсутні прямі, належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, є обґрунтованою та відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м. Черкасивід 10 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Лінніка М.С. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Биба