Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/473/25
Провадження № 3/499/265/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 травня 2025 року селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 615867, ОСОБА_1 27.04.2025 року о 20:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 не виконав вимоги термінового заборонного припису АА563326 від 21.04.2025 року про заборону в будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою ОСОБА_2 , та в межах строку дії припису спілкувався з постраждалою особою, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-8 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, повідомлений про дату та час судового засідання.

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на офіційному веб-сайті Судова влада.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 173-8 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, та повідомленою про дату та час судового засідання не вжила заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами справи та встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 2ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини зм`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна матеріальна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного рішення справи.

Частина 2 статті 173-8 КУпАП, передбачає відповідальність особи за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення повністю підтверджується наступними доказами в їх сукупності: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 615867 від 27.04.2025 року; протоколом прийняття заяви від 27.04.2025 року; копією термінового заборонного припису серії АА №563326 від 10.04.2025 року відносно ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.04.2025 року; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 27.04.2025 року; формою «Армор»; рапортами поліцейських та іншими.

Отже, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП, як невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, та обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

За таких обставин суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , з метою виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень вважає необхідним накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.2ст. 173-8 КУпАП у виді штрафу.

Таким чином, відповідно до вимог ст..4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з правопорушника в дохід держави підлягає 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.40-1, ч.2 ст.173-8, ст.ст. 256, 268, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Реквізити для сплати штрафу та судового збору розміщені на офіційному веб-сайті Іванівського районного суду Одеської області у розділі «Громадянам» (веб-адреса сторінки: https://iv.od.court.gov.ua/sud1509/).

За приписами ч.4 ст. 308 КУпАП документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя:Ігор ПОГОРЄЛОВ