Справа №522/8464/25
Провадження №3/522/3237/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали, направлені з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 11.04.2025 року о 11:49 год. в м. Одеса по бульвар Французський №5, керуючи транспортним засобом Трамвай, не дотрималась безпечного інтервалу та скоїла зіткнення з припаркованим транспортним засобом Audi А4, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 своїми діями порушив п.13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №297246 від 11.04.2025 рокуза ст.124 КУпАП.

В судове засідання з`явився адвокат Ніколов В.М., що діє в інтересах ОСОБА_1 , надав суду пояснення, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП не визнає в повному обсязі, мотивуючи свою правову позицію тим, що відповідно до схеми ДТП від 11.04.2025 року та фотографування кінцевого положення транспортних засобів, пояснень учасників ДТП встановлено, що відбулося зіткнення між трамваєм, що здійснює рух по трамвайному полотні та автомобіля Audi, державний номер НОМЕР_2 ,який був припаркований та в момент ДТП не здійснював рух, можна прийти до висновків що AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 , здійснив порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, а саме створювали перешкоду для руху трамваю, яким керувала ОСОБА_1 .

В мотивувальній частині протоколу поліцейського Бузило Вікторія Валеріївна (фабула) не зазначено про те, що автомобіль AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 , був припаркований із суттєвим порушенням стоянки або зупинки, слід зробити висновок про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 складений не був.

Відповідно до п. 15.10. «Стоянка забороняється:

д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів».

Відповідно до статті 122. «Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху: Ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, яке призвело до пошкодження автомобілів, отже для встановлення факту наявності складу адміністративного правопорушення необхідно встановити причинно- наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та пошкодженням автомобілі.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого

правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.п. 1.3,1.4 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил; кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, схему місця ДТП, враховуючи пояснення вважаємо, що у діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки інспектором, не було враховано те, що автомобіль AUDI А4 р.н. НОМЕР_1 був припаркований із суттєвим порушенням стоянки або зупинки. Одночасно з цим ОСОБА_1 не могла та не повинна була передбачати порушення іншими учасниками дорожнього руху вказівок дорожньої розмітки та знаків.

Викладені обставини в їх сукупності вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання, заявлені пояснення по справі адвокатом, підтримала в повному обсязі, просила суд справу провадженням закрити за відсутністю в її діях скла адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Суддя дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП відповідальність за цією статтею настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Згідно з ст.252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

За результатами судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 суддею встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, що наслідком ДТП стали саме протиправні дії вказаної особи та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Такий висновок судді підтверджується дослідженими суддею: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №297246 від 11.04.2025 року; схемою дорожньо-транспортної пригоди від 11.04.2025 року, на якій зафіксовано положення транспортних засобів після зіткнення; поясненнями адвоката Ніколова В.М., особи на яку був складений протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ; характером пошкоджень обох транспортних засобів та іншими матеріалами справи.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які стали наслідком ДТП, що спричинило пошкодження транспортних засобів при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах та характером механічних пошкоджень автомобілів.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що дає суду підстави зробити висновок про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до редакції п.13.1 ПДР України «водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу та стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Правила дорожнього руху покладають такий обов`язок на всіх учасників дорожнього руху, тому і водій автомобілю, зупиняючи автомобіль в безпосередній близькості до трамвайної колії чи здійснюючи рух вздовж колії, зобов`язаний дотримуватися бокового інтервалу, не створювати перешкод для руху трамваю та враховувати можливість виносу кузову, якщо трамвайна колія заокруглюється.

ОСОБА_1 є водієм трамваю - рейкового транспортного засобу.

Трамвай - це специфічний вид транспорту, який рухається по колії та не має можливості маневрувати, змінюючи чи вибираючи безпечний інтервал, а водій трамваю не має технічної можливості вплинути на зміну траєкторії руху транспортного засобу.

Саме на водіїв нерейкових транспортних засобів покладається обов`язок забезпечення безпечного бокового інтервалу у зв`язку з наявністю у таких водіїв технічної можливості виконати такий обов`язок та відсутності технічної можливості для цього у водія трамваю.

Відповідно до п.1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеки чи перешкоди для руху. Особа, яка створила такі умови зобов`язана негайно прийняти заходи для забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, специфіка руху трамвайного вагону та відсутність можливості вчиняти технічні дії водієм трамваю при виборі безпечного бокового інтервалу свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Отже, трамвай, рухаючись прямолінійно, не маючи виступаючих поверхонь на кузові, проїхавши передньою частиною кузову легковий автомобіль, не може змінити боковий інтервал та спричинити зіткнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» (п.п. 21-22 рішення «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Кобець проти України» від 14.02.2008р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що по справі відсутні належні докази, оцінивши які можливо б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи, що рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст.124 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.124, ст.ст.9, 24, 33, 34, 35, 247, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Л.С. Єршова