Справа № 444/497/25 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В. Є.
Провадження № 33/811/547/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника Козакевича Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 19 березня 2025 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн судового збору в дохід держави.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 29.01.2025 року о 21:40 год. на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава-Руська, 138 км 500 м, керувала транспортним засобом «Фольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 19 березня 2025 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що не була присутня під час розгляду справи, у матеріалах справи відсутнє підтвердження про її належне повідомлення про судове засідання, копія постанови судом їй не надсилалась, з постановою ознайомилась 28.03.2025, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що постанова підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 звертає увагу на розбіжність викладеного у протоколі та в оскаржуваній постанові, оскільки судом її притягнуто до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто фактично за порушення пункту 2.9а Правил дорожнього руху, а згідно протоколу їй було поставлено у вину керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Зазначає, що з відеозапису не вбачається, що в неї було порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, тобто дані ознаки чітко спростовуються навпаки відеозаписами.

Крім того просить врахувати суд, що вона була учасником ДТП, вдарилася головою, перебувала в стресовій стані, тобто не до кінця спочатку усвідомлювала всі обставини, які відбулися.

Також апелянт наголошує, що було порушено порядок проведення огляду, працівники поліції не пропонували їй пройти огляд в медичному закладі, крім того вона ще до початку складення протоколу виявляла бажання пройти огляд на стан сп`яніння на місці, однак працівник поліції ще задовго до початку складення протоколу заявив іншому поліцейському, що вже пізно проходити огляд, оскільки вона раніше відмовилася, що зафіксовано на відеозаписі.

Вважає, що у справі відсутні докази її вини, тому постанова підлягає скасуванню.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення, не з`явилась. Захисник Козакевич Р.В. у суді апеляційної інстанції не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

У суді апеляційної інстанції захисник Козакевич Р.В. апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.

Заслухавши виступ захисника Козакевича Р.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду, вказаних вимог суддя місцевого суду не дотримався.

Так, статтею 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №233836 від 30.01.2025 ОСОБА_1 поставлено у провину те, що вона 29.01.2025 о 21:20 год. на а/д М09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська 138км+500м керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 471384; 471918, чим порушила п.2.5 ПДР, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, як вбачається з оскарженої постанови суддя першої інстанції визнає Ферцович К.М. виною у тому, що вона 29.01.2025 о 21:40 год. на автодорозі М09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська 138км+500м керувала транспортним засобом «Фольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наведеного вбачається, що суддя першої інстанції визнав ОСОБА_1 винною та зазначив про факт керування нею транспортним засобом саме у стані алкогольного сп`яніння, вказавши про наявність доказів про це у матеріалах справи.

Разом з тим постановляючи оскаржену постанову суддя не зазначив, які ж саме докази підтверджують перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та поза увагою судді залишилось те, що останній не ставиться у провину порушення п.2.9а ПДР, а у протоколі зазначено про порушення п.2.5 ПДР.

Як слідує з оскаржуваної постанови, така не містить ні викладу обставин вчиненого адміністративного правопорушення, які поставлено їй у провину згідно з протоком, ані дослідження доказів, які підтверджують або спростовують вину ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, поставлених перед судом, а й досягнення цілей правосуддя, у зв`язку з чим, суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення.

Відсутність належної мотивації висновків суду призводить до того, що сторона позбавлена можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження постанови, а суд вищої інстанції - переглянути таку.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом не дотримано вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Враховуючи наведене, з огляду на приписи ст.ст. 245, 268, 280 КУпАП, постанова судді підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення призначенню до нового судового розгляду в суді першої інстанції тим самим суддею, в ході якого слід всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи, встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме п.2.5 ПДР.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 19 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скерувати на новий розгляд до Жовківського районного суду Львівської області раніше визначеному судді.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.