ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/5761/24 Головуючий в 1 інст. Новікова Н.В.
Провадження №33/807/406/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Басова Г.М., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 7 лютого 2025 року, якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративного правопорушення, суддя суду першої інстанції встановив, що 7 липня 2024 року о 12 год. 06 хв. в м.Запоріжжя, Дніпровський район, (вул. Каховська 3А) перехрестя вул. Гребельна бульвар Вінтера, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ LADA 212140, д.н.з НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку ТЗ, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом світлоповертачем, вказуючи на цей ТЗ та подальше місце його зупинки, чим порушив п. 2.4, п. 8.9а ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 7 липня 2024 року о 12 год. 06 хв. в м. Запоріжжя, Дніпровський район, перехрестя вул. Гребельна бульвар Вінтера, водій ОСОБА_1 керував ТЗ LADA 212140, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від керування відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджений.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом порушені норми права, не надано всебічної та повної оцінки всім доказам в справі, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом. Інших доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, співробітниками поліції суду не надано.

Крім того вказує, що він не був присутнім під час судового засідання, а тому був позбавлений можливості висловити свої доводи та виступати в судових дебатах, надати докази.

Вважає, що враховуючи положення ст. 62 Конституції України, в якій закріплений принцип презумпції невинуватості, в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано припущеннями, що є неприйнятним та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.

Просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 7 лютого 2025 року за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Басов Г.М. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Пояснив, що транспортний засіб належить його батькам, у зазначений в протоколі день та час, він не керував автомобілем, перебав на задньому пасажирському сидіння, за кермом знаходився його друг Олег. На момент приїзду поліцейських він стояв біля автомобілю, ОСОБА_2 вже пішов додому. Відмовився від проходження запропонованого огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Басова Г.М. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, за обставин відображених у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 908278 від 7 липня 2024 року та серії АДД №908277 від 7 липня 2024 року підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд за допомогою алкотестера Драгер не проводився, у зв`язку з відмовою водія (а.с 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 7 липня 2024 р., в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від огляду відмовився (а.с. 4);

- відеозаписом події.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суддя апеляційного суду, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, відеозаписом з камер зовнішнього спостереження, який долучений до матеріалів справи, зафіксовано рух транспортного ТЗ LADA по проїзній частині дороги на, якій здійснюється регулювання дорожнього руху працівниками поліції. Невиконання водієм вимоги поліцейського щодо зупинки транспортного засобу, внаслідок чого останні переслідують автомобіль LADA.

Далі зафіксовані обставини переслідування поліцейськими транспортного засобу LADA, яке розпочинається о 12 год. 5 хв. 15 с. та закінчується моментом під`їзду службового автомобіля поліцейських до автомобілю LADA о 12 год. 5 хв. 52 с., де з водійського місця виходить, як встановлено пізніше, саме ОСОБА_1 . Інших осіб, ні в салоні, ні поруч із автомобілем немає. Встановлення поліцейським та оголошення виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Оголошення ОСОБА_1 його процесуальних прав. Складання протоколу.

Відомості з оглянутого відео свідчать про невеликий проміжок часу з моменту початку переслідування поліцейськими автомобілю LADA (12 год. 5 хв. 52 с.) до часу під`їзду поліцейських до вказаного автомобілю (12 год. 5 хв. 52 с.), де з водійського сидіння виходить ОСОБА_1 та переконують суддю апеляційного суду про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці, а позиція останнього спрямована на уникнення від адміністративної відповідальності за допущене ним правопорушення.

Більш того відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який намагався зупинити ОСОБА_1 , зафіксовано обличчя водія транспортного засобу (час запису 01.20.52).

Після перегляду вказаного фрагменту відеозапису ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду визнав, що за кермом був він.

Таким чином, за обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксована поведінка останнього працівником поліції вірно розцінена як відмова водія від проходження огляду у встановленому законодавством порядку.

Відповідаючи на доводи апелянта про позбавлення його можливості висловити свої доводи та виступати в судових дебатах, надати докази, оскільки розгляд справи відбувся без його участі, суддя апеляційного суду виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Матеріали справи свідчать про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання, яке було призначено на 7 лютого 2025 року (а.с. 50) шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28).

Сам по собі факт розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , який був повідомлений про розгляд справи належним чином, з клопотанням про відкладення судового засідання не звертався, не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, оскільки, його інтереси в суді першої інстанції були представлені адвокатом Басовим Г.М., який був заслуханий судом та висловив позицію сторони захисту щодо суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, позиція ОСОБА_1 була представлена адвокатом та була предметом перевірки місцевого суду.

Апеляційним судом права, передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом призначення справи до розгляду, його виклику та виклику його захисника до суду апеляційної інстанції і останні скористалися таким правом.

Отже, доводи викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними в справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 7 лютого 2025 року, якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/5761/24