Справа № 214/3235/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025 приблизно о 14:00 год. ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні магазину «Копійочка», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. 95 квартал буд.10, таємно здійснив крадіжку товару, а саме: антиперспиранти у кількості 3 шт., гель для душу у кількості 1 шт., дезодоранти у кількості 2 шт., на загальну суму 1 457 грн. 00 коп., чим здійснив дрібне викрадення чужого майна, спричинивши матеріальний збиток ФОП ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 , як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, правом на участь в судовому розгляді справи не скористався, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що визнає обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та просить його суворо не карати.

З метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 , на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, суд доходить висновку, що окрім фактичного особистого визнання ОСОБА_2 вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, його вина також підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №443510 від 12.04.2025, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_2 дрібної крадіжки, яка мала місце приблизно о 14:00 год. 02.04.2025 (а.с.1);

-рапортом чергового інспектора, зміст якого узгоджується зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №443510 від 12.04.2025 (а.с.2);

-заявою представника ФОП ОСОБА_3 Лисенко Н.В. про вчинення кримінального правопорушення від 10.04.2025 (а.с.3);

-інвентаризаційною відомістю №4939 від 02.04.2025 (а.с.4);

-відомостями, що містяться на відеозаписі обставин вчинення крадіжки ОСОБА_2 у магазині «Копійочка», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.7);

-постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.03.2025 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.51 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Законом України за №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст.51 КУпАП, відповідно до яких збільшено розмір суми збитків для настання кримінальної відповідальності за ст.185 КК України, оскільки розмір завданої майнової шкоди, має перевищувати два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Санкція ч.3 ст.51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно з положеннями ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1. ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3 028,00 грн., а тому для кваліфікації правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму (соціальна пільга) становить 1514,00 грн.

У даному випадку вартість викраденого ОСОБА_2 майна становить 1 457 грн. 00 коп., а тому у його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ є частиною національного законодавства, а тому суд вважає за необхідне їх застосувати при розгляді даної справи, вбачаючи на наявність таких самих випадків, про які йдеться у вищенаведених рішеннях суду міжнародної юрисдикції.

Отже, оцінюючи наявні письмові матеріали справи беручи до уваги обстановку події та характер правопорушення, відомості про її особу правопорушника ОСОБА_2 , враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують, або обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_2 інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 КУпАП, і вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті КУпАП, за якою він притягується до адміністративної відповідальності, в редакції станом на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.1, 9, 23, 33, 40, 40-1, 51, 245, 252, 268, 280 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко