Справа № 681/455/25
Провадження 3/681/181/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. м. Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Іллюк С.В.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 3 Шепетівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , громадянки України,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини при наступних обставинах.

Так, вона ухилилась від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, а саме з 17.03.2025 по 02.04.2025 без поважної причини покинула сім`ю, вживала алкогольні напої, не займалась вихованням свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не піклувалась про його освітній процес, здоров`я та моральний стан.

Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно. Жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.

Статтею 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 184 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Пункт 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства закріплює розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У звязку з цим суд, на виконання вимог ст. 277 КУпАП, з дотриманням строків розгляду даної справи, здійснює судовий розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд доходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу указаного вище адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у статті 150 Сімейного кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується фактичними даними, які містяться у наступних доказах.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 275183 від 02.04.2025 (а.с.1) зафіксовано обставини вчинення нею указаного вище правопорушення.

У поясненнях, які надані поліцейському 02.04.2025, ОСОБА_1 підтвердила факт залишення з 17.03.2025 по 02.04.2025 свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , невиконання батьківських обов`язків та проживання упродовж цього часу у свого знайомого (а.с. 2).

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7) підтверджується факт того, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 . Батько цього неповнолітнього зазначений ОСОБА_3 , який, згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8), помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з актом обстеження умов проживання від 02.03.2025, яке проведено службою у справах дітей Понінківської селищної ради, по АДРЕСА_1 , де проживають ОСОБА_1 із сином, установлено, що умови у квартирі є незадовільними. Указане житло потребує ремонту, виявлено багато брудного посуду, відсутнє світло, харчові продукти (а.с. 9).

Повторним обстеженням, яке проведено указаною вище службою 28.03.2025, підтверджено, що умови проживання не змінились та ОСОБА_1 не вживає заходів для їх покращення (а.с. 10).

За місцем роботи та проживання остання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, займається бродяжництвом (а.с. 4).

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Обираючи вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, зокрема, суд бере до уваги суспільну небезпечність цього правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , її майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене вище, а також те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, суд доходить до висновку, що до неї необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись наведеним, ст. 33, 40-1, 279, 280, 283, 287, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накласти стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ//22030106, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 призначення платежу сплата судового збору на користь держави).

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців.

Суддя С. ІЛЛЮК