Номер провадження: 33/813/667/25
Номер справи місцевого суду: 522/3703/24
Головуючий у першій інстанції Іоніді К.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №732672, 17.02.2024 серії ААД № 732672, 17.02.2024 о 00:20 в м. Одеса, пров. Каретний 17, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження медичного огляду у медичному закладі, з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №851526, 22.02.2024 о 12:00, в м. Одеса, вул. Академічна 30, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сповільненість рухів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2025 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині події 17.02.2024 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактом події, що мала місце 22.02.2024 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з наведеною постановою суду, 14.02.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Бітюра Анатолій Анатолійович подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2025 року в частині подій, що мали місце 22.02.2024 року та провадження у справі в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що в порушення вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП не було залучено двох свідків. Відеозапис не є належним доказом винуватості при ухиленні водія від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки фіксування технічними засобами здійснюється лише при огляді водія. Огляд водія ОСОБА_1 не проводився, а тому поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні були керуватись ч. 6 ст. 266 КУпАП. ОСОБА_1 вперше погодився на проходження огляду, однак в подальшому після оголошення повітряної тривоги відмовився. Відповідно до свідоцтва про хворобу №158/СНГ від 11.05.2023 року, ОСОБА_1 має тремор повік, зоровий контакт не тримає, на питання відповіді надає після паузи, важко формує думку, мислення уповільнене за темпом, фон настрою знижений з вираженим тривожним компонентом, психомоторно загальмований. Травми, зазначені у свідоцтві були отримані у зв`язку з проходженням військової служби. Працівниками поліції не було зупинено проведення будь-яких дій під час оголошення повітряної тривоги. Відповідно до результатів лабораторних досліджень №833 від 22.02.2024 року у ОСОБА_1 не виявлено наркотичних засобів в сечі. В протоколі від 22.02.2024 року не відображено відсторонення від керування транспортним засобом та передача права керування уповноваженій особі.

В судовому засіданні учасники справи підтримали доводи апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, заслухавши пояснення захисника та ОСОБА_1 в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №851526 від 22.02.2024 (а.с.16);

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 17);

- довідкою про отримання особою посвідчення водія (а.с. 18);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 20);

- поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 19);

- відеозаписами з портативних відеореєстраторів № 471003, 474915, 471334 якими зафіксовано події викладені в протоколі, у тому числі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 21).

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вимогам ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі.

Проте вищевказані доводи скаржника є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери №471003, 474915, 471334, 22.02.2024 о 11:50:54 було зупинено транспортний засіб ОСОБА_1 та поліцейськими було зазначено причини зупинки, а саме проїзд на червоне світло та проїзд через суцільну смугу руху. Поліцейським було висловлено, що у ОСОБА_1 вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, та було задано питання коли в останнє вживав канабіноїди? (фраг. 12:02:12-12:02:18) ОСОБА_1 зазначив, що ніколи не вживав, в мене є лікар по цим питанням. (фраг. 12:02:20) Поліцейськими було запропоновано проїхати до медичного закладу для проведення огляду. ОСОБА_1 вказував, що у останнього немає часу, та відмовився від огляду (фраг. 12:02:30-12:03:38).В подальшому ОСОБА_1 не висловлював згоди на проведення огляду в медичному закладі та всіляко ухилявся від надання відповіді, що було розцінено як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, під час дослідження відеозапису на DVD-R диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку освідування водія, який керував транспортним засобом, на стан наркотичного сп`яніння та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, вказаним відеозаписом встановлено факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що на першу пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився, спростовується відеозаписом подій.

Посилання апелянта на те, що наявні в матеріалах справи відеозаписи не можуть бути взяті до ваги оскільки не було залучено двох свідків є неспроможними.

Згідно ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського;

До матеріалів справи долученні відеозаписи з портативних відеореєстраторів № 471003, 474915, 471334, посилання на які містяться в протоколі №ААД №851526 від 22.02.2024.

Апеляційний суд звертає увагу, що вказані записи містять номер портативного реєстратора.

Крім того, відеозапис, долучений до справи, містить фіксацію подій в обсязі, який надає підстави вважати встановленим факт вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що обставини, викладені в протоколі ААД № 813831 від 20.06.2024, фіксувалися спеціальними технічними засобами, працівники поліції, в силу вимог ст. 266 КУпАП України та Інструкції № 1395 від 07.11.2015, не були зобов`язані залучати свідків для підтвердження факту відмови від проходження медичного огляду.

Тому з огляду на наявність в матеріалах справи вищевказаних відеозаписів, які долученні до протоколу про адміністративне правопорушення, залучення свідків в даному випадку було не обов`язковим.

Отже, з досліджених вище апеляційним судом відеозаписів та події зафіксовані на відеозаписах свідчать про свідому та чітку відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що відповідно до історії хвороби ОСОБА_1 має захворювання, яке має ознаки схожі з ознаками наркотичного сп`яніння, та що відповідно до результатів лабораторних досліджень №833 від 22.02.2024 у ОСОБА_1 не виявлено наркотичних засобів в сечі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, відповідно до вищевказаних норм, при огляді у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду обов`язковою є присутність поліцейського, з метою усунення сумніві щодо його достовірності.

Виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а також відповідно до п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, відповідно до вищевказаних норм, при огляді у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду обов`язковою є присутність поліцейського, з метою усунення сумніві щодо його достовірності.

З огляду на вищевказане вірними є висновки суду першої інстанції, що оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, то надані ним результатів лабораторних досліджень №833 від 22.02.2024 не можуть бути взяті до уваги, оскільки здійснений в порушення вимог Інструкції за відсутності працівників поліції та не на протязі двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що результат лабораторного дослідження не є висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Більш того, склад правопорушення складає відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, відтак з огляду і на такі обставини висновок не є підставою звільнення від відповідальності.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не було зупинено проведення будь-яких дій під час оголошення повітряної тривоги, оскільки факт відмови від проведення огляду на стан сп`яніння було виражено ще до її оголошення. Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, не оголошення повітряної тривоги стало підставою для відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому, у даному випадку, вона не вплинула на перебіг події. ОСОБА_1 не наполягав на зупиненні складання протоколу про адміністративне правопорушення через повітряну тривогу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від права керування, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме - відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови бути не можуть.

Жодних інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено під час апеляційного перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова