ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/624/25
провадження №3/691/298/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 рокуСуддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П.

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліцейської діяльності № 2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 026394 від 13.05.2025 року, 24.04.2025 року близько 22.00 години в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно сина ОСОБА_2 , ображав його нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Внаслідок чого ОСОБА_2 могла бути заподіяна шкода психологічному здоровю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, підтверджено довідкою про доставку SMS. Клопотання про відкладення розгляду справи, чи розгляд справи за його відсутності, як і поясненнь по суті вчиненого не надійшло, а тому вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали приходжу до наступного висновку.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначається суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, обєктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обовязкової ознаки - настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була завдана потерпілому. Суєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Фабула правопорушення, викладена у протоколі, за своїм змістом не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не розкриває обєктивну сторону цього правопорушення в частині вчинення кривдником психологічного насильства (в чому саме воно полягало, які дії психологічного характеру по відношенню до потерпілого було вчинено кривдником), що потягло за собою завдання (а не можливість завдання - як зазначено в протоколі) потерпілому шкоди психологічному здоровю.

Слід зауважити, що суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом. У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно зясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою настання шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Відповідно до статті 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Із змісту долученого до протоколу про адміністративне правопорушення письмового пояснення потерпілого ОСОБА_2 (щодо якого також складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 026395 від 13.05.2025, копія якого наявна в матеріалах справи), не можливо беззаперечно дійти висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення фізичного чи психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст 247 КУпАП.

Зазначений висновок узгоджується із висновками, викладеними в Постанові Сумського апеляційного суду № 585/1876/24 від 12.09.2024 року.

Керуючись ст. ст. 7, 173-2 ч. 1, 247, 252, 256, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі № 691/624/25, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 026394 від 13.05.2025 року) закрити в звязку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Л. П. Синиця