Справа № 204/2553/25
Провадження № 3/204/1107/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає у по АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 51 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В :

03 квітня 2025 року на адресу Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшла повторно вищезазначена справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 51 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 069473 від 24 лютого 2025 року зазначено, що 24 лютого 2025 року, о 18 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 за адресою м. Дніпро вул. Новокримська 3А здійснила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки з магазину ТОВ Сільпо ФУД, а саме: масло селянське солодко вершкове «Біло» маса нетто 400 гр. дві одиниці; міцелярна Гіалуронова Алое-Вода 400 мл.; дезодорант-спрей DENIM 150 мл. На суму 781 гривня. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку про закриття провадження по справі за наступних підстав.

Згідно із вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Нормою ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КпАП України.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, особа ОСОБА_1 встановлена за допомогою пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України ІІПС «Армор».

Однак, відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду закордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну; тимчасове посвідчення громадянина України; документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус: посвідчення водія; посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; посвідка на постійне проживання; посвідка на тимчасове проживання; картка мігранта; посвідчення біженця; проїзний документ біженця.

Таким чином, встановлення особи та її ідентифікація через пошукову систему Міністерства внутрішніх справ України ІІПС «Армор» не передбачена діючим законодавством України.

Водночас, згідно з вимогами ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема ст. 51 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Так, для забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи у розумні строки, з тих підстав, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від явки до суду, судом на 30 квітня 2025 року та 14 травня 2025 року до Відділу адміністративної практики ДПП УПП в Дніпропетровській області було направлено постанови про її привід у судові засідання, які так і не були виконані працівниками поліції. У судові засідання не було забезпечено явку правопорушниці ОСОБА_1 .

Таким чином, відсутня можливість встановити особу ОСОБА_1 та розглянути справу за її участі.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу органу правосуддя, як незалежного арбітра, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно із приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що особа працівниками поліції не встановлена, приводи органами поліції не виконані, з урахуванням вимог закону щодо розгляду справи за обов`язкової участі особи, відносно якої складено адміністративний протокол за ч. 3 ст. 51 КУпАП, суд позбавлений можливості об`єктивно дослідити обставини справи, встановити особу, її винність чи невинність у вчиненні адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 256, 268, 278, 283, 284 КУпАП, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 51 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Суддя А.І. Приваліхіна