Справа № 308/5959/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., за участі особи, яка притягується до адмін.. відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліції №1 Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП суду не відомий, за ст.183 КУпАП,-

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №694214 від 19.04.2025 року вбачається, що 18.04.2025 року близько 19 год. 28 хв. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 здійснив виклик на лінію 102 про шахрайство, хоча такого не було, оскільки дав гр. ОСОБА_2 , 06.06.2012 року мотоцикл «Старт» надав 16.04.2025 на добровільній основі, факт крадіжки відсутній, чим останній дав завідомо неправдивий виклик на спеціальну лінію 102. Чим вчинив правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 , у присутності бабусі, пояснив, що 16.04.2025 надав гр. ОСОБА_2 свій мотоцикл (мопед), щоб той покатався, однак протягом декількох годин та днів останній йому мотоцикл не повертав і він не знав його місця знаходження у зв`язку з чим ним було викликано працівник поліції та написано заяву про вчинене правопорушення, а саме про викрадення мотоциклу (мопеду). В подальшому працівники поліції знайшли даний транспортний засіб десь на обочині в кущак та повідомили, що помістили його на спец майданчик та досі не повернули. Просив закрити провадження у справі, оскільки в його діях відсутній склад адмін.. правопорушення, адже його мотоцикл був дійсно викрадений гр. ОСОБА_2 і в добровільному порядку не повернутий.

Суд, вислухавши неповнолітнього ОСОБА_1 , який надав пояснення, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Відповідно до приписів ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна та лише винна (умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею про водиться в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З досліджених в судовому засіданні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД №694214 від 19.04.2025 року, уповноваженою особою, про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, вбачається, що зазначений протоком було складено у зв`язку здійсненням завідомо неправдивого виклику поліції.

Суд не погоджується з висновком поліцейського про те, що зазначені в протоколі обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, з огляду на наступне.

Правила ст. 183 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст 183 КУпАП проявляється здійсненні завідомо неправдивого виклику, зокрема, поліції.

Як пояснив гр. ОСОБА_1 , що він дав гр. ОСОБА_2 свій мотоцикл, щоб той покатався, однак протягом декількох годин та днів останній йому мопед не повертав і він не знав його місця знаходження у зв`язку з чим ним було викликано працівник з метою написання заяви у поліцію, однак її не було прийнято, через декілька працівники поліції найшли даний мотоцикл на обочині в кущах та помістили його на спец. майданчик, станом на дату розгляду адмін. справи даний мотоцикл йому повернуто не було.

В даному випадку до суду не було надано доказів того, що ОСОБА_1 повідомив поліції якісь неправдиві обставини. Він лише повідомив факт зникнення його мотоциклу (помеду) «Sperk».

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

За таких обставин, вважаю, що в судовому засіданні не доведено факт порушення ОСОБА_1 ст. 183 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд зазначає, що згідно зі ст. ст. 218, 219 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст. 183 КУпАП віднесено до компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах міських рад та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад. Разом з тим, відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 18.04.2025 (день події, за якою складено протокол) не досяг 18 років, у зв`язку з чим адміністративний матеріал стосовно нього розглянуто судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 183, 245, 247, 251-252, 256, 266, 279-280 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП суду не відомий, за статтею 183 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Наумова