ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/29/25 Номер провадження 33/814/490/25Головуючий у 1-й інстанції Лівер І. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Беркути В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 11 березня 2025 року про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпАП

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 11 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, 06 січня 2025 року о 10:00 год в Полтавській області Решетильвська ТГ, с. Ганжі, вул. Козача, 14, ОСОБА_1 керував транспортним засобом FIAT SCUDO державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода).

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України).

Крім того, згідно протоколу серії ААД № 3776074, 06 січня 2025 року о 10:00 год Полтавській області Решетилівська ТГ, с. Ганжі, вул. Козача, 14, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом FIAT SCUDO державний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не врахував дорожню обстановку та здійснив з`їзд у кювет, чим порушив пункт 10.1 ПДР України.

Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 січня 2025 року об`єднано в одне провадження справу № 546/29/25 (провадження № 3/546/38/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та справу 546/30/25 (провадження № 3/546/39/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Присвоєно об`єднаній справі номер справи № 546/29/25 (провадження № 3/546/38/25).

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Із постановою судді не погодився ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку.

Скаржник просить скасувати постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області віл 11 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 в частині визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення № 546/29/25 відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 стверджує, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом.

Вказує на порушення під час складення протоколу та пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння.

Також зауважує, що показання свідків є недопустимими доказами, оскільки свідками були зацікавлені особи, з якими у ОСОБА_1 неприязні відносини.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Беркута В.Л. апеляційну скаргу підтримали та просили скасувати постанову судді місцевого суду, а провадження по справі закрити, також на підтвердження доводів апеляційної скарги, в судовому засіданні, було заявлено клопотання про долучення доказів.

Мотиви суду

Апеляційна скарга подана на постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 11 березня 2025 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статі 130 КУпАП, тому постанову судді переглядається тільки в цій частині.

Згідно вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями частини 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається зі статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що суд першої інстанції правильно вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені судом першої інстанції.

Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а твердження апеляційної скарги щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення не підтверджується матеріалами справи.

Щодо доводів апеляційної скарги

Посилання апелянта, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції констатує, що відеозапис, який наданим працівниками поліції дійсно розпочинається зі спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції, але на вище вказаному відеозаписі сам ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом та вказує, що близько 10:00 год він керуючи автомобілем та з`їхав кювет.

Також факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується показаннями свідків, які надали пояснення працівникам поліції, а в подальшому, були допитані в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Отже, у працівників поліції були всі підстави для виконання вимог пункту 2.5 ПДР України, тобто для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з показань свідків вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а твердження ОСОБА_1 , що він вживав алкогольні напої вже після керування транспортним засобом не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що протокол відносно ОСОБА_1 складено саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Дійсно, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням скаржника, що працівники поліції для складення протоколу про адміністративне правопорушення прибули додому до ОСОБА_1 , звідки забрали останнього та відвезли на місце перебування його автомобіля, оскільки з матеріалів справи вбачається, та не заперечується апелянтом, що він залишив свій автомобіль в кюветі, але цей факт не спростовує обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про порушення під час складення протоколу про адміністративне правопорушення зважаючи на слідуюче.

З переглянутого відеозапису вбачається, що під час пропозиції працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння працівник поліції дійсно починає заповнювати документи, разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відносно ОСОБА_1 , крім протоколу за порушення пункту 2.5 ПДР України було складено протокол за порушення пункту 10.1 ПДР України. Крім того, вказана обставина не спростовує факту доведеності відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також не знайшли свого підтвердження доводи скаржника, про порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду встановлено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З переглянутого відеозапису вбачається, що о 12:44 год працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що останній відмовляється, відповідно, працівник поліції правомірно склав протокол відносно ОСОБА_1 за порушення пункту 2.5 ПДР України.

Твердження скаржника, що працівники поліції порушили процедуру огляду та виписали направлення до медичного закладу, який не є територіально наближеним не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме за порушення пункту 2.5 ПДР України.

Відповідно до пункту 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Разом з тим, ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а матеріали справи та його поведінка свідчать, що вказана відмова не пов`язана із закладом охорони здоров`я, до якого виписано направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, не заслуговують на увагу доводи скаржника, щодо не вручення йому направлення на проходження огляду, оскільки з переглянутого відеозапису вбачається, що останній о 12:44 год відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння.

Твердження ОСОБА_2 , що свідки, які були допитані в суді першої інстанції та надали пояснення працівникам поліції мають до нього неприязні відносини не знайшли свого підтвердження зважаючи на нижче наведене.

Як зазначив Верховний суд у постанові від 29 квітня 2020 року по справі № 631/5372/17 цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Показання свідків, в сукупності з іншими доказами, підтверджують факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, докази надані захисником у судовому засіданні, на підтвердження апеляційних вимог, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відтак, жодних об`єктивних даних, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Висновки суду

Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Отже, вищенаведені доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 11 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль