Справа №766/7547/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Горлівка Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , працюючого в/ч НОМЕР_2 ,-

встановив:

ОСОБА_1 , в період з 15.03.2025 по 16.04.2025, в умовах воєнного стану та під час дії особливого періоду, діючи з власної необережності, що полягала у протиправній недбалості, не передбачивши настання суспільно-небезпечних наслідків своєї недбалості, але завідомо знаючи про можливість їх настання, порушивши вимоги абзацу 5 статті 11, статті 16, статті 121, абзаців 5,6 статті 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; абзацу 3 пункту 18 розділу І та абзацу 2 пункту 2 розділу Х Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.06.2005 року №359, будучи військовою службовою особою: сержантом із матеріального забезпечення 2 мінометної батареї 4 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , а також в період з 28.03.2025 по 30.03.2025 виконуючи обов`язки командира 2 мінометної батареї 4 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , не забезпечив та не організував належну здачу закріпленої за старшим матросом ОСОБА_2 зброї та боєприпасів до місця зберігання зброї, не стежив за наявністю зброї, завідомо знаючи про виявлення нестачі (втрати) зброї з 26.03.2025, не доповів про даний факт командиру батареї, що призвело до втрати матросом ОСОБА_2 , закріпленого за ним автомату АК-74 № НОМЕР_3 та патронів 5,45 в кількості 30 шт.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 вину не визнав, просив закрити провадження по справі за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи позицію, вказав, що йому не було відомо, що ОСОБА_2 знаходиться в його підпорядкуванні та про те що він вибув на лікування. Про дані факти дізнався лише 26.03.2025, зателефонувавши останньому. Під час телефонної розмови надав йому вказівку про необхідність надання зброї та боєприпасів для перевірки. Через 5-10 хвилин, після телефонної розмови, ОСОБА_2 перетелефонував та повідомив про зникнення зброї, про що він одразу доповів головному сержанту ОСОБА_3 , намагався розшукати зброю власними силами. Наголосив, що ним сумлінно виконуються посадові обов`язки, дотримуються приписи Статутів та законів, його винуватість не доводиться матеріалами про адміністративне правопорушення.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що його вина підтверджена наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення ОДХ № 306 від 15.05.2025;

- доповідною запискою за фактом втрати зброї;

- витягом з ЄРДР від 24.04.2025з а фактом втрати військовослужбовцем ОСОБА_2 військового майна, попередня правова кваліфікація: ч.1 ст. 413 КК України;

- витягами з наказу командира військової частини ( по стройовій частині) від 20.02.2025 року №53;

- витягом з наказу командира військової частини ( по стройовій частині) від 28.03.03.2025 року №89;

- витягом з наказу командира військової частини ( по стройовій частині) від 15.03.2025 року №76;

- витягом з наказу командира військової частини ( по стройовій частині) від 01.04.2025 року №93;

- копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого від 31.03.2025;

- копією відомості закріплення зброї за особовим складом;

- копією відомості видачі зброї та боєприпасів 4 ББО 2 МБ ;

- копією відомості щодо визначення вартості військового майна на 24.04.2025;

- копією довідки про вартісну оцінку заподіяної шкоди;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_5 ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- службовою характеристикою на ОСОБА_1 ;

- копією військового квитка серії НОМЕР_4 від 17.05.2021 року;

Дослідивши наведені вище докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходить на військову службу на посаді сержанта із матеріального забезпечення 2 мінометної адреси НОМЕР_5 батальйону берегової оборони в/ч НОМЕР_2 та в період з 28.03.2025 по 30.03.2025 виконував обов`язки командира 2 мінометної батареї 4 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 28.03.2025 № 89.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово був продовжений та триває на теперішній час.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ( далі Статут) військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно ст. 121 Статуту сержант із матеріального забезпечення роти (батареї), старшина роти (батареї) в мирний і воєнний час відповідає за облік та правильне зберігання стрілецької зброї, боєприпасів до неї, іншого майна роти.

Відповідно до абзацу 4,5 ст. 122 Статуту сержант з матеріального забезпечення зобов`язаний своєчасно одержувати і оглядати зброю, боєприпаси, спорядження та інші матеріальні засоби, що надходять до роти, стежити за їх наявністю, правильним зберіганням і експлуатацією, своєчасно передавати їх у ремонт; негайно доповідати командирові роти та головному сержантові роти про виявлені випадки нестачі, втрати чи несправності зброї, боєприпасів та інших матеріальних засобів.

Відповідно до примітки ст. 172-13 КУпАП військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Таким чином, старший сержант ОСОБА_1 будучи сержантом із матеріального забезпечення 2 мінометної адреси 4 батальйону берегової оборони в/ч НОМЕР_2 наділений та виконує організаційно-розпорядчі та/або адміністративно-господарські обов`язки, та відповідно є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Оцінюючи викладені докази, суд приходить до висновку, що останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, оскільки останні вказують на наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, яке було вчинено в умовах особливого періоду.

Позицію ОСОБА_1 , суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності і до уваги не приймає, оскільки вона спростовуються матеріалами справи.

Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15КУпАП, та виду адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, які виключають адміністративну відповідальність, визначених ст. ст. 38, 247 КУпАП, враховуючи правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, приходжу до висновку про наявність визначених законом підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальних межах визначених санкцією статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом.

Однак, в силу п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Таким чином, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 33, 34,ч.2 ст.172-15, ст.ст.251, 256, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Горлівка Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , працюючого в/ч НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) .

(Номер рахунку(IBAN): UA0021451,ОдержувачГУК у Херсонській обл./Херсонській ра-он 21081100,Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517,Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Роз`яснити ОСОБА_1 , .що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяВ. Е. Дорошинська