ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/55/25 Номер провадження 33/814/583/25Головуючий у 1-й інстанції Москаленко В. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Пелих Н.М., --

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Пелих Наталії Миколаївни на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 21 квітня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтава від 21 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 04.01.2025 о 14:00:00, в м. Полтава по вул. Небесної Сотні, 59, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 з д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 прилад №ARMF-0285. Результат 0,98 проміле. Тест 503 із застосуванням технічних засобів відеозапису, а саме: бодікамер: 4707719, згідно з постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, зі змінами від 20.01.2023, внесеними постановою КМУ №51 та згідно статті 266 КУпАП без залучення свідків. Чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою захисник ОСОБА_1 адвокат Пелих Н.М. подала апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 21.04.2025 року, провадження по справі закрити на п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова Ленінського районного м. Полтави від 21 квітня 2025 року прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, та неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Стверджує, що від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, оскільки працівником поліції йому було роз`яснено, що у медичному закладі буде проведена ідентична процедура.

Акцентує увагу, що водію не було роз`яснено, що у медичному закладі є більш точними, та можуть підтвердити або спростувати результати огляду працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, зазначає, що в ході вивчення відеозапису з нагрудної камери працівника поліції були виявлені і інші порушення, допущені працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 так і під час проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.01.2025 о 14:00:00, в м. Полтава по вул. Небесної Сотні, 59, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 з д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 прилад №ARMF-0285. Результат 0,98 проміле. Тест 503 із застосуванням технічних засобів відеозапису, а саме: бодікамер: 4707719, згідно з постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, зі змінами від 20.01.2023, внесеними постановою КМУ №51 та згідно статті 266 КУпАП без залучення свідків. Чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 212697 від 04.01.2025, в якому зафіксований час, місце та обставини вчинення правопорушення; чеком приладу Drager Alcotest 7510 № ARMF-0285 від 04.01.2025, відповідно до якого результат тесту ОСОБА_1 становить 0,98‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 0,98 проміле, ОСОБА_1 з результатом погодився, що засвідчив своїм підписом; відеозаписами, зробленими 04.01.2025 за допомогою службових нагрудних відеокамер на одязі поліцейських та відеореєстратора поліцейського автомобіля, які записані на dvd-дисках і знаходяться в матеріалах справи та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.9а ПДР України.

Доводи апелянта про те, що не погоджується із вказаною постановою суду у зв`язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд відхиляє дані доводи виходячи з наступного.

Із долученого до матеріалів відеозапису вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб ЗАЗА д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого знаходився ОСОБА_1 (хронологічний відрізок 14:00:41 триває далі), працівниками поліції було останньому роз`яснено підстави зупинки, а саме не пристебнутий пасок безпеки. В ході перевірки документів було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» (хронологічний відрізок 14:05:45 триває далі), на що ОСОБА_1 погодився. Працівником поліції роз`яснює останньому порядок проходження огляду за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду склав 0.98 проміле(хронологічний відрізок 14:10:18 триває далі), працівниками поліції в разі незгоди з результатом огляду запропоновано пройти огляд в медичному закладі, однак відмовився від проходження огляду в медичному закладі, оскільки ОСОБА_1 згодний з результатом огляду, в подальшому роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки та складено постанову про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо інших доводів, апеляційний суд не бере до уваги, так як зазначені порушення в доводах апеляційної скарги не є суттєвим та жодним чином не вплинуло на правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, матеріали справи містять докази, які підтверджують вину останнього, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 212697 від 04.01.2025, в якому зафіксований час, місце та обставини вчинення правопорушення(а.с.1), роздруківкою приладу «Драгер», результат огляду 0.98 проміле(а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками «запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови»(а.с.4) та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Пелих Н.М. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Пелих Наталії Миколаївни залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 21 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин