Провадження №3/748/647/25
Єдиний унікальний № 748/1182/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Костюкової Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Шкоди А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частиною 3 статті 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

12.04.2025 року об 22 год. 30 хв., ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , учинив стосовно своєї співмешканки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: виражався в її бік нецензурною лайкою та кидався битись, унаслідок чого завдав шкоди фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність, згідно ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Також, 17.04.2025 року об 20 год. 30 хв., ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, за адресою проживання: АДРЕСА_2 , учинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, штовхав, застосовував насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, унаслідок чого було завдано шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність, згідно ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за вчинене ним правопорушення 19 липня 2024 року. Крім того, постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вчинене ним правопорушення 18 жовтня 2024 року

До суду надійшло дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності: за ч.3 ст.173-2 КУпАП єдиний унікальний №748/1182/25 (провадження №3/748/647/25); за ч.3 ст. 173-2 КУпАП єдиний унікальний №748/1271/25 (провадження №3/748/689/25).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справ повідомлений завчасно та належним чином засобом SMS-повідомлення на номер телефону, що вказаний у протоколах про адміністративні правопорушення, про причини неявки суду не повідомив.

Зважаючи на те, що судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації цією особою права на захист, чим він не скористався, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дані справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Розглянувши матеріали адміністративних справ, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП, підтверджується зібраними у справах доказами.

За положеннями ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 3 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пункт 17 ч.1 ст.1 Закону визначає, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом матеріалами справ про адміністративні правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №263660 від 12.04.2025 року та протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №264074 від 17.04.2025 року, які є документами, що офіційно засвідчують факт вчинення неправомірних дій, і є одними із джерел доказів; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 12.04.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.04.2025; копіює термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №2496685 від 12.04.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.04.2025; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 17.04.2025; копіює термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №495930 від 17.04.2025; формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.04.2025 та 17.04.2025; постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області ЄУ№748/3324/24 від 10.09.2024, та постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області ЄУ№748/4519/24 від 20.11.2024, які знаходяться в матеріалах справи.

З урахуванням встановлених обставин справ, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 173-2 КУпАП доведена повністю.

Оскільки судом одночасно розглядаються справи про вчинення ОСОБА_1 двох правопорушень, то суд, згідно ст.36 КУпАП, вважає, що зазначені справи підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального №748/1182/25 (провадження №3/748/647/25), та накладенням стягнення в межах санкції ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи обставини вчиненого, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положення ст.39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Пунктом 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIIІ (далі Закон №2229-VIII) визначено, що запобігання домашньому насильству це система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП одночасно із вирішенням питання про накладення стягнення за вказане правопорушення вирішується питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження Типової програми для кривдників, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 01.10.2018 №1434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.10.2018 за №222/32674.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.1 Закону №2229-VIIІ програма для кривдника це комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Згідно з ч.6 ст.28 Закону №2229-VIIІ, кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Також, п.8 розділу 1 Типової програми для кривдників, визначено, що кривдника може бути направлено на проходження цієї Типової програми на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ст.28 ч.ч.1, 2 Закону №2229-VIIІ).

Згідно з пунктом 10 Типової програми у разі неприбуття кривдника для проходження цієї Типової програми або ухилення від її проходження без поважних причин суб`єкти, відповідальні за її виконання, повідомляють про це письмово протягом трьох робочих днів уповноважений підрозділ органу Національної поліції для вжиття відповідних заходів.

Таким чином, на виконання приписів ч.5 ст.283 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до статті 39-1 КУпАП, зважаючи на те, що ОСОБА_1 незважаючи на застосування до нього протягом року адміністративних стягнень за вчинення домашнього насильства, правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не стає, та повторно вчинив домашнє насильство стосовно своєї співмешканки, а поліцейський уповноваженого підрозділу поліції, за формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, визначив рівень небезпеки ОСОБА_1 , як середній.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35, 391, 401, 283, 284 п.1, 287-289 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП єдиний унікальний №748/1182/25 (провадження №3/748/647/25); за ч.3 ст. 173-2 КУпАП єдиний унікальний №748/1271/25 (провадження №3/748/689/25), в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального №748/1182/25 (провадження №3/748/647/25).

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 173-2 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Реквізити для сплати адміністративних штрафів: отримувач коштів - ГУК у Черн.р-ні/Чернігів.р-н/21081100, рахунок отримувача: UA0025522, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи та інші санкції, 21081100.

Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (15552, Україна, Чернігівська область, Чернігівський район, с-ще Михайло-Коцюбинське, вулиця Шевченка, буд.50) для проходження протягом трьох місяців корекційної програми для осіб, які вчинили домашнє насильство, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Контроль за виконанням постанови в частині проходження ОСОБА_1 корекційної програми для кривдників відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» покласти на відповідальних посадових осіб Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу «Стягнення судового збору»).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою суд вирішив направити порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється до суб`єкта, який згідно із законом відповідальний за виконання таких програм.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 2040 (дві тисячі сорок) грн.

Суддя Т.В.Костюкова