Справа № 686/8608/25
Провадження № 3/686/2787/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.25

16 травня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., з участю секретаря судового засідання Крюченкової Ю.В., захисника Білецького В.І., потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої Шкодяка І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, головного спеціаліста Управління соціального захисту населення Хмельницької РДА, інваліда II групи,

за ст.ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 о 07 год. 40 хв. 17 березня 2025 року неподалік будинку № 86, по вул.Заярній у м.Хмельницькому, керуючи автомобілем марки та моделі «Volkswagen Touran», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись від вул.Трипільської в напрямку проїзду 3-го Заярного, під час здійснення зустрічного роз`їзду, в порушення п.13.3 Правил дорожнього руху, не дотрималась безпечного бокового лівого інтервалу, частково виїхавши на смугу для зустрічного руху, внаслідок чого здійснила зіткнення із автомобілем марки та моделі «Ford Galaxy», номерний знак НОМЕР_2 , який, під керуванням ОСОБА_1 , рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Після цього, ОСОБА_2 , в порушення п.2.10 «а» Правил дорожнього руху, залишила місце вказаної дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона була причетна.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 заперечила свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй правопорушень, заперечивши і сам факт дорожньо-транспортної пригоди за вказаних в протоколі обставин. Крім цього, пояснила, що дійсно у вищевказаний час вона керувала автомобілем марки та моделі «Volkswagen Touran», номерний знак НОМЕР_1 , та, враховуючи, що її автомобіль рухався на спуск по вул.Заярній, в напрямку від вул.Баглія, у м.Хмельницькому, і на цій ділянці дороги існує обмеження швидкості у 40 км/год., її транспортний засіб рухався зі швидкістю 30 км/год, на відстані близько 20-30 см. від правого узбіччя, та під час зустрічного роз`їзду із керованим ОСОБА_1 автомобілем «Ford», який рухався ближче до середини дороги зі швидкістю до 50 км/год в зустрічному напрямку, відчула, ніби керований нею автомобіль на щось наїхав і, щоб це перевірити, через 10 метрів зупинилась, також зупинився й інший автомобіль, пасажирка якого, із пластмасовим елементом у руках, підійшла до ОСОБА_2 та повідомила, що відбулась ДТП та що вона не має претензій і не бачить потреби викликати поліцію. Оглянувши свій транспортний засіб, на якому не було ніяких пошкоджень, бокове дзеркало було відкрите та вкрите пилом, оскільки контакту між автомобілями не було, ОСОБА_2 присіла у свій транспортний засіб, тому, що у стресовій ситуації, через захворювання астмою, їй стало погано, і, посидівши дві хвилини, вона поїхала на роботу, де у неї знаходився інгалятор. Вважає, що ймовірно через ту обставину, що з моменту отримання посвідчення водія ОСОБА_1 ще не пройшло двох років, тому остання, щоб не бути позбавленою права керування транспортними засобами, могла обмовити ОСОБА_2 , повідомляючи про дорожньо-транспортну пригоду, якої, за твердженням ОСОБА_2 , насправді не було.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що близько 07 год. 40 хв. 17.03.2025 р. вона, керуючи автомобілем «Ford Galaxy», номерний знак НОМЕР_2 , повернувши на вул.Заярну у м.Хмельницькому, почала здійснювати підйом на горбок, їхала із невеликою швидкістю - 30 км/год максимально близько до обочини, бачила, що у зустрічному напрямку рухався автомобіль ОСОБА_2 , яка, ймовірно з метою об`їзду припаркованого на її обочині транспортного засобу, могла, в момент роз`їзду з автомобілем ОСОБА_1 , змістити свій транспортний засіб до середини дороги, відбулось контактування автомобілів, у результаті чого, у керованому останньою транспортному засобі було пошкоджено ліве дзеркало, пластик від якого валявся на дорозі. ОСОБА_1 відразу зупинила автомобіль та, піднявши шматок пластику з проїзної частини, підійшла до транспортного засобу ОСОБА_2 , з якою більше часу спілкувалась її матір ( ОСОБА_3 ). ОСОБА_1 не бачила, чи був пошкоджений автомобіль ОСОБА_2 , ззовні він здавався цілим та дзеркало стояло на місці. ОСОБА_2 повідомила, що поспішала на роботу, не хотіла, щоб викликали працівників поліції, тому ОСОБА_3 попросила зачекати її чоловіка (власника транспортного засобу батька ОСОБА_1 ), а ОСОБА_2 , яка у той час не заперечувала факту зіткнення, відійшла, сіла у свій автомобіль та поїхала з місця ДТП, тому були викликані працівники поліції. ОСОБА_1 не бачила, щоб у ОСОБА_2 були ознаки поганого самопочуття, за наявності таких, потерпіла б викликала лікарів для надання медичної допомоги.

Захисник Білецький В.І. у судовому засіданні заперечивши винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їй правопорушень, окрім викладеної у письмовій промові його оцінки досліджених доказів та законодавчих норм, зазначивши, що саме у діях ОСОБА_1 є порушення п.п.1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 2.3 «б», 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 12.3, 13.3,13.4 Правил дорожнього руху, і, з урахуванням того, що працівниками поліції не надано будь-яких достовірних даних про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, тому, на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, фактично просив закрити провадження у справі, за відсутністю складу цих правопорушень.

Представник потерпілої ОСОБА_4 , вказавши про достатність та достовірність доказів, які свідчать про порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 , просив визнати останню винуватою у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, що також було підтримано потерпілою.

Свідок ОСОБА_3 , яка у зазначений час та місці, в якості пасажира, знаходилась у керованому її донькою ОСОБА_1 автомобілі марки та моделі «Ford Galaxy», номерний знак НОМЕР_2 , дала показання про те, що в момент роз`їзду з автомобілем ОСОБА_2 по вул.Заярній у м.Хмельницькому, відчула поштовх та стук (сильний удар), після чого, її донька ( ОСОБА_1 ) відразу зупинила автомобіль, на якому пошкодилось дзеркало, фрагменти якого лежали на асфальті та яке до зазначеного роз`їзду було цілим і працювало. З`їхавши донизу, також зупинився й автомобіль ОСОБА_2 , яка розуміла, що відбулось зіткнення, їй показували піднятий донькою шматок пластику від пошкодженого дзеркала, після чого ОСОБА_2 декілька разів просила не викликати поліцію. У той час, коли ОСОБА_3 запропонувала зателефонувати її чоловіку (власнику транспортного засобу) та зачекати його, ОСОБА_2 почала погрожувати дзвінком до свого чоловіка, і коли свідок відійшла, автомобіль ОСОБА_2 поїхав, тому вони вирішили викликати працівників поліції, які, після приїзду за викликом чоловіка свідка, почали розшукувати ОСОБА_2 , а та не відповідала на телефонні дзвінки. Також, свідок зазначила про те, що вона не являється експертом і їй не відомо, який був інтервал між транспортними засобами, яка ширина проїзної частини у місці ДТП, вона не помітила, щоб ОСОБА_2 змінювала напрямок руху, знає, що вона ( ОСОБА_3 ), разом із донькою, рухались прямо у своїй смузі руху, напрямок не змінювали, а оскільки сталось зіткнення, то могла і ОСОБА_2 , яка їхала ближче до середини дороги, змінити напрямок руху. ОСОБА_3 бачила пошкодження на керованому ОСОБА_2 автомобілі, проте її дзеркало було на місці. Того, що ОСОБА_2 поганого почувалась, по зовнішньому вигляду останньої, свідок не помітила.

Той факт, що саме ОСОБА_2 було допущено порушення п.п.13.3, 2.10 «а» Правил дорожнього руху, за вищеозначених обставин, підтверджується зібраними по справі доказами. Зокрема й поясненнями самої ОСОБА_2 в суді про те, що дійсно у вищевказаний час вона, керувала автомобілем марки та моделі «Volkswagen Touran», номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Заярній та після зустрічного роз`їзду із керованим ОСОБА_1 автомобілем «Ford», зупинилась, відчувши сторонній звук (як щось посипалось по асфальту). З місця події вона поїхала, потреби викликати поліцію, через відсутність претензій у пасажирки автомобіля «Ford», ОСОБА_2 не вбачала.

Окрім того, вищеозначені показання потерпілої ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 вказують на те, що саме внаслідок дій ОСОБА_2 відбулась дорожньо-транспортна пригода, місце якої остання, з огляду на встановлені факти, умисно залишила. Вказані показання потерпілої та свідка є послідовними, логічними, переконливими, узгоджуються між собою та з іншими, дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема з даними: протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 273823 та серії ЕПР1 №273834 від 17.03.2025 р.; схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовані дорожня обстановка, місце зіткнення (на смузі руху ОСОБА_1 ), розташування транспортного засобу марки та моделі «Ford Galaxy», номерний знак НОМЕР_2 , та його механічне пошкодження (пошкодження лівого бокового дзеркала); акту огляду транспортного засобу «Volkswagen Touran», номерний знак НОМЕР_1 , від 17.03.2025 р, в якому зафіксоване механічне пошкодження цього автомобіля (пошкодження лакофарбового покриття, у вигляді тертя, лівого бокового дзеркала); рапорту працівника поліції від 17.03.2025 р. про те, що ОСОБА_2 , яка залишила місце події, на здійсненні на її мобільний телефон дзвінки поліцейського не відповідала; наявних в матеріалах справи фотознімків, на яких відображенні наявні у вищеозначених автомобілів механічні пошкодження, характер яких свідчить про контактування цих транспортних засобів; переглянутих у судовому засіданні відеозаписів, з яких вбачається, що озвучене у судовому засіданні ОСОБА_2 твердження про залишення вищевказаного місця пригоди у зв`язку задишкою та необхідністю прийняти ліки на роботі, яке судом оцінюється критично, вперше було відображене у наданих ОСОБА_2 письмових поясненнях, написаних в поліції саме під диктовку ОСОБА_5 , з яким, як встановлено у суді, після написання цих письмових пояснень та після огляду місця події, ОСОБА_2 підписала договір про надання правової допомоги.

Будь-яких достовірних доказів, які б підтверджували означені пояснення ОСОБА_2 матеріали справи не містять, та навпаки спростовуються зазначеними показаннями потерпілої та свідка, які не помітили будь-якого погіршення самопочуття ОСОБА_2 , яка на місці події не заперечувала факт зіткнення транспортних засобів, наполегливо просила не викликати працівників поліції, після чого, не повідомивши ні своїх контактних даних, ні причини такого вчинку, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням тих обставин, що керований ОСОБА_1 автомобіль був застрахований, остання місце ДТП не залишала та протокол про адміністративне правопорушення відносно неї не складався, судом не встановлено, що у потерпілої та свідка були наявні підстави для обмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Вищеозначені, суперечливі та непослідовні показання ОСОБА_2 , які спростовуються дослідженими по справі доказами, суд розцінює як її намір уникнути відповідальності за фактично скоєне. До того ж, будь-яких підтверджуючих документів, на підтвердження наявності саме у ОСОБА_2 вищеозначеного важкого захворювання, через яке, зі слів останньої, вона поїхала з місця пригоди, стороною захисту надано не було.

Суд відхиляє твердження ОСОБА_2 про те, що остання жодних порушень правил дорожнього руху не допускала, дорожньо-транспортної пригоди не було, бо не вона пошкоджувала транспортний засіб ОСОБА_1 , яка, прижимаючись до середини дороги, в момент роз`їзду з автомобілем ОСОБА_2 фактично рухалась зі швидкістю до 50 км/год. (із перевищенням дозволеної у тому місці швидкості), позаяк ці показання ОСОБА_2 нічим не підтверджені та фактично є припущеннями. Разом з тим, доводи ОСОБА_2 про те, що швидше за неї рухався автомобіль ОСОБА_1 , не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_2 та не змінюють факту порушення нею вимог п.13.3 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх механічних пошкоджень, та порушення п.2.10 «а» Правил дорожнього руху, що виразилось у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди. У разі доведеності факту порушення водієм автомобіля марки та моделі «Ford Galaxy», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а саме перевищення дозволеної швидкості руху, остання може нести за це відповідальність на загальних підставах.

Суд вважає недопустимим та недостовірним доказом наданий захисником Білецьким В.І. документ, який він іменує «оглядом місця події», що був складений без дотримання правової процедури, не в той час, про який йдеться у змісті цього протоколу, та до підписання договору про надання правової допомоги.

Не належними доказами суд визнає й подані захисником ОСОБА_5 скріншот із сайту maps.vizicom.ua (що, всупереч твердження захисника, не містить адреси: вул.Заярна, 86, у м.Хмельницькому), адвокатський запит (про витребування, з-поміж іншої інформації, викопіровки проїздної частини вул.Заярної у м.Хмельницькому саме біля будинків 82, 84, 86) та викопіровку з дислокації ТЗРДР (яка, всупереч вказаному запиту, містить викопіровки ділянки дороги саме від вул.Проектної до буд. №51 по вул.Заярній у м.Хмельницькому).

За наведених обставин, суд відхиляє твердження захисника про те, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди (яка, на думку захисника, не містить місця зіткнення, та дані, занесені до схеми, невірні та здійсненні несертифікованим засобом вимірювання), виготовлених з різних ракурсів фотографії керованого ОСОБА_1 автомобіля (який, за твердженням захисника, перед кожним фото зміщували), протоколи про адміністративні правопорушення не є належними та достовірними доказами, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_2 порушень ПДР, оскільки ці твердження також спростовуються вищеозначеними дослідженими доказами, зокрема й даними схеми ДТП, що відповідає вимогам "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, а зазначені у ній відомості, у сукупності з іншими доказами, підтверджують факт допущення ОСОБА_2 порушення вимог п. п.13.3 , 2.10 «а» Правил дорожнього руху.

Також суд не вбачає наявності правових підстав для задоволення попередньо поданого захисником ОСОБА_5 клопотання щодо повернення матеріалів справи на доопрацювання, з посиланням на їх неналежне оформлення, оскільки обставини, на які посилається захисник, не є істотними та визначальними, не змінюють факт вчинення ОСОБА_2 правопорушень, за викладених в протоколах про адміністративні правопорушення обставин, та не впливають на кваліфікацію її дій.

Положеннями п.13.3 Правил дорожнього руху передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до п.2.10 «а» Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (винесення постанови про накладення адміністративного стягнення), суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у порушенні п.13.3, п.2.10 «а» Правил дорожнього руху, доведена і її дії слід кваліфікувати за ст.124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та за ст.122-4 КУпАП, як залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

З урахуванням суспільної небезпеки вчинених правопорушень, особи порушниці, яка є інвалідом 2 групи, як і її чоловік, якого саме ОСОБА_2 возить на роботу своїм транспортним засобом, тому, враховуючи положення ст.36 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу, згідно з санкцією ст.122-4 КУпАП.

На переконання суду саме таке стягнення у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, а тому ОСОБА_2 , яка є інвалідом II групи, слід звільнити від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 27, 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору, на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф вноситься порушником в установу банку України. У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Після набрання постановою законної сили:

стягувачем штрафу є: Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, місцезнаходження: м.Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2;

боржником є: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протоколи про адміністративні правопорушення ЕПР1 № 273823 та серії ЕПР1 №273834 від 17.03.2025).

Суддя