Провадження №: 3/336/2402/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Лисенка С.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки, за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.03.2025 серії ЕПР № 283933, 10.02.2025 о 16 год. 30 хв. у м. Запоріжжі, пр. Моторобудівників, 25 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21033 днз НОМЕР_1 , не надала дорогу автомобілю із увімкненими проблисковими маячками та спеціальними звуковими сигналами, який наближався, - Daimler Chrysler 313 cdi, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушила п. 2.3 б ПДР, п. 3.2 ПДР України.

В судовому засіданні 05.05.2025 ОСОБА_1 заперечила свою вину. Пояснила, що має 40 років стажу безаварійного керування. Того дня вона керувала транспортним засобом ВАЗ. Проїжджаючи перехрестя на зелений сигнал світлофора, несподівано перед собою побачила помаранчеву «стіну» та втратила свідомість. Коли її привели до тями, побачила поруч ОСОБА_3 , яку просить суд допитати як свідка. ОСОБА_1 наголошує, що не чула звукових сигналів перед подією ДТП.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що вона, керуючи транспортним засобом, їхала за 3-4 автомобілі від швидкої. Синіх проблискових маячків автомобіль швидкої не мав, чи подавався спеціальний звуковий сигнал, не пам`ятає. На перехресті пр. Моторобудівників та вул. Ф. Мовчанського на червоний сигнал світлофора, транспортні засоби, що їхали у попутному із нею напрямку, зупинилися, швидка рушила далі, та сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ. Вона вийшла з машини, підійшла до місця ДТП, де побачила раніше малознайому ОСОБА_1 , та залишилася із нею.

В судовому засіданні оголошено перерву, зокрема для виклику свідків, копії письмових показань яких містяться у матеріалах справи та долучені представником потерпілого до клопотання від 29.04.2025. Також судом витребувано від УПП ДПП в Запорізькій області фотознімки транспортних засобів з місця ДТП, оскільки чорно-білі світлини, що долучені до протоколу, не є належної якості.

В судове засідання 21.05.2025 з`явилися також потерпілий із представником.

Потерпілий наголошував на тому, що він рухався на зелений сигнал світлофора з увімкненими спеціальними звуковими сигналами. Пояснив, що автомобіль був обладнаний проблисковими маячками помаранчевого кольору, переобладнання на маячки синього чи червоного кольору не здійснювалося.

Представник потерпілого вважав, що вина ОСОБА_1 є доведеною матеріалами справи, просив додатково допитати свідка ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_3 надала пояснення, аналогічні вищенаведеним.

Заслухавши пояснення вищевказаних осіб, дослідивши матеріали справи, суддя доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з приписами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: …юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У пункті 4.1 вказаного Рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Європейський суд з прав людини також поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). Вказані стандарти поширюються і на справи, передбачені ст. 124 КУпАП, зокрема огляду на санкцію у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, яке Європейським Судом визнається кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року). Отже, ця справа підпадає під регулювання Конвенції.

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складову презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі, або ж на потерпілого (за аналогію у кримінальних провадженнях у формі приватного обвинувачення) та не може перекладатися на суд, адже у такому разі суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

За правовою позицією, що викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху, порушення якого ставилося у провину ОСОБА_1 , для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Суддя зауважує, що вказана норма є загальною і застосовується поряд із іншими, більш конкретними нормами ПДР України забороняючого чи зобов`язального характеру.

За змістом п. 3.2 ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Судом встановлено, що автомобіль Daimler Chrysler 313 cdi, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , не був обладнаний проблисковими маячками синього або ж червоного кольору, що підтверджується показаннями самого потерпілого, свідка ОСОБА_3 , фотознімками з місця ДТП, що містяться на носії інформації, що надійшов від УПП ДПП в Запорізькій області на запит суду.

Увімкнення маячків оранжевого кольору не створює обов`язків водіїв інших транспортних засобів виконувати п. 3.2 ПДР.

Наданими доказами не спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що автомобіль Daimler Chrysler 313 cdi, номерний знак НОМЕР_2 , здійснював рух без спеціальних звукових сигналів.

Суд зауважує, що в матеріалах справи містяться копії письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак суд не може надати їм перевагу, оскільки свідки в судове засідання не з`явилися, не були допитані безпосередньо в судовому засіданні, представник потерпілого клопотання про відкладення розгляду справи задля виклику та допиту вказаних свідків не заявляв.

Отже, наданими суду доказами не знайшло свого підтвердження відповідно до стандарту «поза розумним сумнівом» те, що ОСОБА_1 порушила п. 3.2 ПДР України.

Доводи ж ОСОБА_2 про те, що він рухався на зелений сигнал світлофора, суд відхиляє, адже ОСОБА_1 не ставилося у провину проїзд на заборонений сигнал світлофора.

За наведеного, суддя доходить висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діяннях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в її діяннях.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення потерпілим, його представником.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Є.С. Боєв