Справа № 939/176/25 Головуючий в суді І інстанції Стасенко Г.В.
Провадження № 33/824/2650/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

За участі секретаря судового засідання Павлової В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської областівід 19 березня 2025 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пилиповичі Бородянського району Київської області, громадянина України, який працює на посаді водія автотранспортних засобів у Комунальному підприємстві по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва, проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 834439 від 16 січня 2025 року: 16 січня 2025 року, о 19-й годині 50 хвилин, в с. Пилиповичах Бучанського району Київської області по вул. Гірській ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував трактором "Т-16", реєстраційний номер НОМЕР_2 , (огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому порядку з використанням приладу "Drager Alcotest 6820, ARМК 0379", результат огляду 0,76 % о, тест № 1121), чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 19 березня 2025 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погодившись з такою постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Калетнік М.Ю. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не дав оцінки особі порушника, хоча це передбачено ч. 1 ст. 33 КУпАП. Вказує, що ОСОБА_1 має 30-річний водійський стаж, перебуває в перед пенсійному віці, не притягувався раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності, характеризується позитивно за місцем роботи, щиро розкаявся, не заперечував обставин, співпрацював з поліцією. Жодна з цих обставин не була згадана в мотивувальній частині постанови, суд фактично ігнорував особу правопорушника.

Зазначає, що суд не оцінив характер правопорушення, керування трактором відбулося в межах сільської місцевості, в умовах низького трафіку, без участі інших осіб у русі. Не встановлено будь-якої шкоди, загрози життю чи здоров`ю, або інших обтяжуючих чинників. Використаний транспорт - сільськогосподарський трактор Т-16, що має обмежену динаміку, та не використовується у звичайному дорожньому потоці. Ці обставини, на думку апелянта, вказують на низький рівень суспільної небезпеки.

Посилається також на те, що майновий стан та соціальна вразливість не враховано судом. ОСОБА_1 працює водієм комунального підприємства. Позбавлення водійських прав означає втрату роботи. Іншого джерела доходу він не має.

В своїй скарзі також зазначає, що причини пропуску строку та поновлення строку вважає поважними, ухвалою Київського апеляційного суду від 2 квітня 2025 року апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з ненаданням витягу з договору про надання правової допомоги, засвідченої підписами сторін.

Ухвалу про повернення апеляційної скарги отримано 10 квітня 2025 року. Отже, ця скарга подається повторно у межах строку, передбаченого законом - до 20 квітня 2025 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Калетнік М.Ю. та ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції враховує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення права захист та справедливий судовий розгляд апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність, обґрунтованість та вмотивованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КпАП України, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вжито всіх заходів, передбачених КУпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, досліджено наявні в матеріалах справи докази, враховано обставини справи, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Постанова судді Бородянського районного суду Київської області від 19 березня 2025 року в частині встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, апелянтом не заперечується та не спростовується, а тому в силу ч.7 ст.294 КпАП України апеляційний суд в цій частині не перевіряє постанову суду першої інстанції на правильність.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не надано оцінки щодо наявності підстав для застосування ст. 22 КУпАП.

Однак відсутні підстави для визнання таких доводів обґрунтованими з огляду на таке.

Отримуючи посвідчення водія, яке надає право на керування транспортними засобами, ОСОБА_1 фактично взяв на себе обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, тобто на ОСОБА_1 , як на водія транспортного засобу, яке визнано законодавством джерелом підвищеної небезпеки, покладено обов`язок неухильно дотримуватись Правил дорожнього руху.

При чому, професійна діяльність ОСОБА_1 пов`язана із керуванням транспортними засобами. Відтак, обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, входить до його професійних обов`язків.

Згідно приписів ч.1 ст.130 КпАП України керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП України для водіїв передбачено єдиний вид стягнення, - такий як штраф в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як слідує із гіпотези цієї статті, вона застосовується саме у разі вчинення малозначного правопорушення, а не способу вчинення правопорушення, чи обставин, за яких було вчинено правопорушення.

Положення наведеної статті не застосовуються до правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу з огляду на те, що відповідне адміністративне правопорушення є правопорушенням, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки.

Тому суд апеляційної інстанції враховує, що керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, є грубим правопорушенням. Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

Законодавець не передбачив можливості призначення стягнення у виді попередження чи штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами за правопорушення, передбачене у ст. 130 КпАП України, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Таким чином підстав для зміни оскаржуваного судового рішення у справі з мотивів, яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

А тому постанова Бородянського районного суду Київської областівід 19 березня 2025 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Бородянського районного суду Київської областівід 19 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 19 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана