Єдиний унікальний № 946/2845/25
Провадження № 3/946/959/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2025 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., ознайомившись з адміністративними матеріалами, що надійшли з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 101/15-32-07-03-17 від 14.04.2025 року, що складений відносно ОСОБА_1 , яка будучи директором ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (), вчинила порушення порядку ведення податкового обліку, а саме абзацу б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N?2755-VI (із змінами та доповненнями) та п. 1, п.п. 4 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 N? 21 (із змінами і доповненнями), у зв`язку з чим виявлено відсутність права у ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2025 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку (відображено у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за січень 2025 року) у розмірі 684 057,0 грн.

Своїми діями, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, надала письмові пояснення, якими вину не визнала та просила закрити провадження по справі, мотивуючи відсутністю інших доказів вчинення правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який є неповним та не містить повних відомостей та суті вчиненого правопорушення. Також зазначила те, що їй не було роз`яснено зміст статей 63 Конституції України та 268 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 163-1 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Таким чином, суд у відповідності до ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення ОСОБА_1 , оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність ч. 1 ст. 163-1 КУпАП настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № 101/15-32-07-03-17 від 14.04.2025 року, складено на підставі акту перевірки № 13368/15-32-07-03-20 від 28.03.2025 року.

Як вбачається зі змісту зазначеного акту, ГУ ДПС в Одеської області ДПС України здійснена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Так, під час проведення зазначеної перевірки було встановлено порушення ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» абзацу б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N?2755-VI (із змінами та доповненнями) та п. 1, п.п. 4 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 N? 21 (із змінами і доповненнями), у зв`язку з чим виявлено відсутність права у ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2025 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку (по ряд.20.2.1 декларації з ПДВ за січень 2025 року) у розмірі 684 057,0 грн.

Таким чином, встановлені обставини стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, за порушення визначені вище.

Всупереч доводам, зазначеним в письмових поясненнях суд констатує, що наявні в матеріалах справи докази, надають суду можливість встановити обставини події по суті інкримінованого правопорушення, що узгоджуються зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та не суперечать йому.

Тобто, всупереч викладеним доводам, суд констатує, що доказам по справі надано належну та об`єктивну оцінку, та твердження правопорушника про те, що в її діях відсутніх склад інкримінованого їй правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Інші доводи суду не надані, а наведені не спростовують обставини, що свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу інкримінованого правопорушення, оскільки зведені лише до незгоди з обставинами, викладеними в протоколі без наведення будь-яких додаткових обставин.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка висловлена в письмових поясненнях не підтверджена належними і достатніми доказами та не узгоджується з дійсними обставинами справи, а отже розцінюються судом, як спосіб самозахисту від відповідальності за вчинене правопорушення.

Разом з тим суд вважає, що посилання ОСОБА_1 на судову практику інших судів не має правового значення, оскільки наведені постанови не мають відношення до розгляду даної справи за відсутності на території України прецедентного права.

Разом з тим суд вважає необґрунтованими посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідності на порушення вимог ст. 38 КУпАП, оскільки матеріалами справи встановлено, що правопорушення виявлено актом перевірки від 28.03.2025 року, а отже виходячи з цього та з дати розгляду справи порушення приписів ст. 38 КУпАП не виявлено та підстави застосування вказаних приписів у суду відсутні.

Вина ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення № 101/15-32-07-03-17 від 14.04.2025 року, актом перевірки № 13368/15-32-07-03-20 від 28.03.2025 року та іншими матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення враховуються обставини, згідно ст. ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, з урахуванням чого застосовується, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.

Крім того, вважається за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (із змінами), а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 163-1, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення, або отримання.

Суддя О.О. Бурнусус