Справа №: 465/3011/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Рудаков Д.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

07.04.2025 о 13:00, під час проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки на предмет додержання законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 , фактична адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , а саме встановлено порушення законодавства про працю, 04.04.2025 об 10:00 годині у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Підприємець) за адресою: АДРЕСА_4 , приміщення 304 за виконанням трудової функції зафіксовано (засобами фото-відео фіксації) одного працівника, а саме: ОСОБА_2 , яка виконувала обов`язки

прибиральниці. При цьому, ОСОБА_2 повідомила, що виконує трудову функцію на користь ФОН ОСОБА_1 більше 8-ми років, без оформлення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу порядку, встановленому Кабінетом міністрів України. За даними реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України, станом на 09 год. 55 хв. 07.04.2025, ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) не використовувала задекларовану працю найманого працівника ОСОБА_2 . Враховуючи вищенаведене, під час проведення позапланового заходу державного контролю у формі перевірки встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 має місце порушення вимог ч.1 ст.1 КЗпП України, ч.4 ст.24 КЗпП України. Відповідальність передбачена ч.3 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 вину не визнала, просила закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Мельник Л.Я. підтримала позицію ОСОБА_1 . Зазначила наступне. Протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, не містить об`єктивного підтвердження складу правопорушення та базується на припущеннях і перекрученнях. Інспектор праці не врахувала пояснення, надані ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не є і ніколи не була працівником ФОП ОСОБА_1 , а перебувала в цивільно-правових відносинах з ТОВ МАУТІКС (), директоркою якого є та ж ОСОБА_1 . Адреса провадження діяльності ТОВ м. Львів, вул. Кульпарківська, 93, корпус 1, прим. 304 (підтверджується договором оренди №01/03/25 від 01.03.2025 та витягом з Державного реєстру речових прав). Між ТОВ МАУТІКС та ОСОБА_2 укладено два цивільно-правові договори : 1) від 25.03.2025 надання послуг з 25.03.2025 по 31.03.2025; 2) від 01.04.2025 надання послуг з 01.04.2025 по 07.04.2025. Тільки тому, що директором ТОВ МАУТІКС є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 могла зазначити, що співпрацює з ОСОБА_1 , не розрізняючи ФОП і ТОВ. Інспектори праці зустрілися та спілкувалися з ОСОБА_2 не в приміщенні 304 , а в іншому приміщенні, яке не має жодного відношення до ФОП ОСОБА_1 . Це чітко видно на відеозаписі розмови, що міститься в матеріалах справи.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 3 статті 41 КУпАП адміністративним правопорушення, є фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем(роботодавцем-фізичною особою),за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець(роботодавець-фізична особа)зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Згідно з ч.4 ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення; актом від 07.04.2025 складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці; відеозаписом з місця перевірки.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення.

Докази надані ОСОБА_1 не спростовують встановлених фактів, суперечать відеозапису, яким безпосередньо зафіксовано правопорушення. Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що надавала послуги без визначеного терміну, вона не є фізичною особою підприємцем, не змогла пояснити суду, що таке цивільно-правовий договір по наданню послуг, і для чого вона його укладала.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 законодавства про працю, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого правопорушення; ступінь вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 41 КУпАП, яка доведена повністю, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому вважає, що слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції частини ч. 3 ст. 41 КУпАП у виді штрафу, що буде достатнім для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя: Д.І. Рудаков