Справа № 308/6212/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю прокурора Кизименко К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли вiд Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , який обіймав посаду інспектора взводу № 2 роти № 2 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області по 15.03.2024, маючи спеціальне звання - сержанта поліції, спеціальний жетон з індивідуальним номером - 0116692, будучи суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язані з корупцією, як суб?єкт декларування, який припинив діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави, та який є суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язане з корупцією згідно підпункту з) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч.2 ст. 45 вказаного Закону (із змінами, в редакції Закону № 3384-IX від 20.09.2023), несвоєчасно, без поважних причин, а саме 18.04.2025, подав, опублікувавши на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припинили діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"г'" пункту 2 частини першої статті 3, тобто після звільнення за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні 23.05.2025 ОСОБА_1 свою вину визнав, не заперечив обставин викладених у протоколі №84 від 02.05.2025, зазначив що дійсно несвоєчасно подав декларацію після звільнення за 2024 рік, оскільки забув. Також зазначив, що йому було відомо про обов`язок та строки подання декларацій.

Прокурор зазначила що вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він, являючись суб`єктом декларування в порушення вимог ч.2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, 18.04.2025 року, без поважних причин, подав декларацію після звільнення за 2024 рік. Також, зазначила, що його вина доведена зібраними по справі доказами, згідно вимог закону проведено перевірку та складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти мінімальне покарання у виді штрафу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Статтею 1 Закону №1700-VІІ «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із підпунктом «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є: поліцейські.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції, якому присвоєно спеціальне звання поліції, а також має службове посвідчення та спеціальний жетон.

Суддею встановлено, що наказом начальника ДПП НП України від 24.05.2021 №446 о/с призначено по управлінню патрульної поліції в Закарпатській області сержанта ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), який прибув з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, поліцейським взводу №2 роти №2 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону.

Згідно копії наказу начальника ДПП НП України від 14 березня

2022 року №617 о/с, призначено сержанта поліції ОСОБА_1 (0116692) інспектором взводу №2 роти №2 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону.

Крім того, з копії Присяги на вірність Українському народові слідує, що 17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 склав присягу поліцейського, яку власноручно підписав.

Згідно копії Пам`ятки-Застереження працівника Національної поліції України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України від 04.01.2021 ОСОБА_1 ознайомлений і попереджений, що підтверджується його підписом.

Таким чином, ОСОБА_1 у відповідності до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Також суддею встановлено, що наказом начальника ДПП НП України від 12.03.2024 № 412 о/с сержанта поліції ОСОБА_1 (0116692) відповідно до пункту 7 ч.1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліції», звільнено зі служби в поліції з 15 березня 2024 року.

Згідно копії розписки від 15.03.2024 слідує, що ОСОБА_1 серед іншого, доведено вимоги пункту 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» стосовно подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання майнового характеру, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення форми на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції.

Так, у відповідності до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно п.5 ч.1, ч.5 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Так, у відповідності до вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, який 15.03.2024 року припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язаний був до 01.04.2025 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий, тобто 2024 рік.

При цьому, як вбачається з долучених до протоколу даних з офіційного веб-сайту НАЗК, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік лише 18.04.2025 о 17:57 год., тобто несвоєчасно.

Поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 не навів, як і не надав доказів на підтвердження наявності таких.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення №84 від 02 травня 2025 року, який складено уповноваженою особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; поясненнями ОСОБА_1 у яких він зазначає, що несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення, за 2024 рік, у зв`язку з тим що забув; наказом начальника ДПП НП України від 14 березня

2022 року №617 о/с, яким ОСОБА_1 (0116692) призначено по управлінню патрульної поліції в Закарпатській області, копією наказу начальника ДПП НП України від 14 березня

2022 року №617 о/с, яким призначено сержанта поліції ОСОБА_1 (0116692) інспектором взводу №2 роти №2 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону; копією Присяги на вірність Українському народові ОСОБА_1 від 17 жовтня 2019 року; Пам`яткою-Застереження працівника Національної поліції України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України від 04.01.2021, яка містить підпис ОСОБА_1 ; копією наказу начальника ДПП НП України від 12.03.2024 № 412 о/с яким сержанта поліції ОСОБА_1 (0116692) звільнено зі служби в поліції з 15 березня 2024 року; копією розписки від 15.03.2024, якою ОСОБА_1 серед іншого вказав що йому доведено вимоги пункту 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» стосовно подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання майнового характеру, даними з веб-сайту НАЗК якими підтверджується, що ОСОБА_1 подав декларацію 18.04.2025 17:57.

Також до матеріалів протоколу додано копію паспорту громадянина України ОСОБА_1 , його біографічну довідку та службову характеристику.

Обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 до 00:00 год. 01.04.2025 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2024 рік, як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в судовому засіданні встановлено не було.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважаю, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому приходжу до висновку, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 172-6 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, визнає вину, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, приходжу до висновку, що для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 176-2 КУпАП, у виді штрафу, в мінімальному розмірі.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 172-6, 280, 283, 284 КУпАП, Законом України "Про запобігання корупції", суддя ,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило