Справа №489/7538/24
Провадження № 33/812/205/25
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ломея Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Камочкіної Анни Юріївни на постанову, яку ухвалив суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коновець М.С. у приміщенні цього ж суду 23 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№135852, який складений 24 вересня 2024 р. о 13 год. 04 хв., водій ОСОБА_1 24 вересня 2024 р. о 12 год. 55 хв. в м. Миколаєві по вул. Троїцькій, 67, керував транспортним засобом Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок пальців рук, бліде обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) як відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими матеріалами був направлений на розгляд до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його інтереси представляла захисник адвокат Камочкіна А.Ю., яка заперечувала проти наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та подала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2025 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Камочкіна А.Ю. вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у зв`язку із російською агресією проти України на території України діє воєнний стан, однак Закон України «Про Національну поліцію» є чинним і до положень статті 35 вказаного Закону не вносились зміни щодо пункту 10, зокрема зазначає, що виявлених порушень щодо незаконної передачі у володіння, користування або розпорядження ОСОБА_1 автомобілю не встановлено, про що свідчить відсутність будь-яких протоколів, постанов щодо виявлення вказаного факту. На вказаний автомобіль у ОСОБА_1 були усі підтверджуючі документи на його керування. Крім того, у співробітників поліції є службові планшети, де відображаються порушення, якими останні користувалися під час зупинки мого клієнта. Зокрема у вказаних планшетах було відображено, що ОСОБА_1 у той же день 24 вересня 2024 р. о 05 год. 54 хв., зупиняли співробітники поліції у м. Дніпрі по вул. Київській, біля буд. 104 та склали протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№135640 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, порушення за пунктом 10 статті 35 ЗУ «Про національну поліцію» не виявлено. Вказаний протокол було скеровано до розгляду Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, справа № 205/14122/24, та судом винесено постанову про закриття провадження, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказаний документ надавався Ленінському районного суду м. Миколаєва, однак залишився поза увагою суду, як і інші доводи представника ОСОБА_1 . За такого захисник вважає, що жодних законних підстав для зупинки ОСОБА_1 поліцейським не було. Також, судом не взято до уваги відеозапис з бодікамери поліцейського, який надано до суду як доказ, на якому ОСОБА_1 зазначив, що його вже зупиняли співробітники поліції, тобто 24 вересня 2024 р., та склали протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. На вказаному відеозаписі також можна побачити, що співробітник поліції навіть не забажав вислухати усні пояснення ОСОБА_1 , що у свою чергу вказує на заінтересованість поліцейського у вчиненні протиправних дій - складанні протоколу з тих самих підстав відносно тієї ж особи. Також, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє працівників поліції про те, що він багато перебував за кермом, так як рухався за напрямками Одеса- Дніпро, Дніпро-Миколаїв та вживав лікарські засоби проти алергії, а тому він виглядає стомленим. Зокрема, захисник ОСОБА_3 звертає увагу суду на те, що під час процесу проведення огляду співробітником поліції частково не зафіксовано, а саме, зіниці очей ОСОБА_1 , які на думку поліцейського не реагують на світло, та бліде обличчя, замість цього зафіксовано «сумку чорного кольору», яка розташовувалась на грудній клітині останнього. Проте, у змісті постанови суд посилається на те, що встановлено звужені зіниці очей та бліде обличчя у ОСОБА_1 . До того ж, захисник ОСОБА_3 зауважує, що з відеозапису, які надані співробітниками поліції до суду, зафіксована спокійна та адекватна поведінка ОСОБА_1 та відсутнє тремтіння кінцівок пальців рук, враховуючи вітер, звук якого відображено на записі. Відсутність тремтіння кінцівок пальців рук у ОСОБА_1 зафіксовано під час ознайомлення з протоколом та під час його підписання. Крім того, після того як співробітник поліції поспішно склав протокол про адміністративне правопорушення, порушуючи своїми діями вищевказані положення законодавства України та принципи міжнародного права, ОСОБА_1 забажав відновлення справедливості та порушених прав, та висловив бажання все ж таки пройти медичний огляд, однак зі слів останнього з початку поліцейський погодився на вказану пропозицію і вони поїхали до розташованого поблизу медичного закладу, однак заклад був закритий на обідню перерву. Після обіцянки поліцейського, що приїдемо до вказаного закладу, після закінчення обідньої перерви, ОСОБА_1 з останніми поїхав до дитячого садка, оскільки у поліцейського була необхідність забрати дитину з дитячого садка та відвести додому, що у подальшому і було здійснено. Однак, після того, поліцейські зазначили, що у останніх обмаль часу та поїхали по своїм службовим справам, а мій клієнт так і не реалізував своє право на проходження вищевказаного огляду у медичному закладі, оскільки не місцевий та був засмучений всім тим, що відбулося з ним 24 вересня 2024 р. Також, адвокат повідомляє суд про те, що через існування в загальній базі співробітників поліції відомостей про складання адміністративних протоколів відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в черговий раз 27 листопада 2024 року (3 раз) його було зупинено та проведено у медичному закладі огляд на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до висновку щодо результатів якого, проведеного у КНП «ООМЦПЗ», у ОСОБА_1 не було виявлено ознак сп`яніння. Також, судом не взято до уваги те, що співробітниками порушено принципи міжнародного права, а саме: «Нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави», що гарантується ст. 61 Конституції України. Крім того ОСОБА_1 є військовослужбовцем та за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. ОСОБА_3 вважає, що оскільки цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий, то вся процедура огляду є недійсною, а її результати - недопустимими доказами.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , його захисника - адвоката Ломея Д.В., які підтримали апеляційну скаргу та наведені в ній доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила)).

Згідно із частиною 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура направлення водіїв на огляд щодо встановлення стану сп`яніння і проведення такого огляду врегульовані окрім положень статті 266 КУпАП також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№135852 від 24 вересня 2024 р., відповідно до якого водій ОСОБА_1 24 вересня 2024 р. о 12 год. 55 хв. в м. Миколаєві по вул. Троїцькій, 67, керував транспортним засобом Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок пальців рук, бліде обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Протокол підписаний ОСОБА_1 . В графі пояснення він зазначив про свою незгоду із вчиненням правопорушення та виявленими ознаками сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що понижують увагу та швидкість реакції від 24 вересня 2024 р., у якому також зазначені ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок пальців рук, бліде обличчя;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Зокрема, зафіксовано, що поліцейські зупинили транспортний засіб Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 у зв`язку з іноземним реєстраційним номером на ньому. Водію поліцейський у зв`язку із виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що водій відмовився та зазначив «тому що була сьогодні така ж ситуація, я пояснив, що приймаю ліки…». Після чого поліцейським було роз`яснено водію наслідки відмови від проходження огляду, його права та обов`язки, а також оформлено матеріали про адміністративне правопорушення за участю ОСОБА_1 .

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено.

Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом першої та апеляційної інстанцій також не встановлено.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№135852 від 24 вересня 2024 р., відеозаписом обставин відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Дії ОСОБА_1 щодо відмови пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння суперечать закону, оскільки на вимогу працівників поліції він мав беззастережно виконати їх законну вимогу і проїхати з ними для медичного огляду на стан сп`яніння, що прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Апеляційний суд погоджується з наведеними судом першої інстанції мотивами та також відхиляє аргументи апеляційної скарги як безпідставні.

Стосовно відсутності, як вважає апелянт, законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , то апеляційний суд виходить з того, що законність дій поліцейським, а саме підстави зупинки транспортного засобу не входить до предмету доказування в цьому провадженні щодо притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КуПАП, а доказів звернення ОСОБА_1 зі скаргами на відповідні дії поліцейських щодо його зупинки 24 вересня 2024 року та визнання таких дій незаконними у встановленому законом порядку суду не надано. До того ж, у будь-якому разі причина зупинки транспортного засобу не виключає обов`язок водія пройти огляд на вимогу поліцейського на стан наркоичного сп`яніння та не скасовує такий обов`язок.

Стосовно доводу апелянта про непідтвердженні наявними у справі відеозаписами ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 апеляційний суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 266, пункту 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

За такого Інструкція № 1452/735 покладає саме на працівників поліції обов`язок виявлення та встановлення ознак алкогольного сп`яніння та не передбачає для цього спеціальної процедури або застосування будь-яких спеціальних досліджень, тобто виявлення ознак сп`яніння поліцейським відбувається за зовнішнім виглядом і поведінкою водія. Тому зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 - зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок пальців рук, бліде обличчя, відповідає наведеним положенням нормативних актів, а також пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Підозри поліцейського щодо наявності (відсутності) у водія зовнішніх ознак сп`яніння можуть бути спростовані лише в один спосіб - проходженням водієм на вимогу поліцейського відповідного огляду у встановленому законом порядку, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду військовослужбовця щодо передання у стані алкогольного сп`яніння, яка передбачена ст. 266-1 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки положеннями вказаної статті визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, ст. 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом, поза виконання ними обов`язки військової служби або поза перебування на території військових частин.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Як видно з долучених до матеріалів справи відеозаписів з відеореєстраторів 24 вересня 2024 р., під час оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції ОСОБА_2 пересувався в цивільному одязі, на цивільному автомобілі, розпорядження тощо командира військової частини або підрозділу, під безпосереднім керівництвом якого він перебував на той час, про те, що він знаходився в м. Миколаєві з метою виконання обов`язків військової служби (завдання), не надав. В апеляційному суді ОСОБА_2 пояснив, що в той день відвозив дружину.

Тому апеляційний суд доходить висновку, що працівники поліції правомірно проводили огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння за правилами, визначеними ст. 266 КУпАП.

Таким чином, не було підстав застосовувати при огляді ОСОБА_1 щодо стану наркотичного сп`яніння передбачений ст. 266-1 КУпАП порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тоді як він підлягав оглядові в загальному порядку, встановленому ст.266 КУпАП, отже при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно цієї особи такий порядок порушений не був.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що 24 вересня 2024 року до складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№135852 відносно ОСОБА_2 було складено в м. Дніпрі поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№135640 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відмовою від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (його розглянуто у справі № 205/14144/24), оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№135852 складений за вчинення іншого правопорушення, а саме в іншій час та іншому місті. Отже зазначені протоколи складені за вчинення різних дій, що мали ознаки адміністративних правопорушень.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Також, апеляційний суд враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є небезпечним як для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності так і для інших громадян учасників дорожнього руху, що також було враховано судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення.

З огляду на положення вимог ч. 2 ст. 33, ст. 30 КУпАП відсутні підстави при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП для задоволення клопотання начальника речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_2 щодо врахування факту проходження ним військової служби та його військової спеціальності та звільнення його від відповідальності, а також не застосування до нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки таке суперечить імперативним приписам закону.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 283, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Камочкіної Анни Юріївни залишити без задоволення, постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна