Справа № 212/3994/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Представниками поліції ОСОБА_1 обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, на підставі складеного протоколу від 3 квітня 2025 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 3 квітня 2025 року об 6-12 год., керуючи транспортним засобом «Пежо Боксер» н. з. НОМЕР_1 по вул. Женевській 6-Б у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, маючи ознаки наркотичного сп`яніння (порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці; розширені зіниці очей, що не реагують на світло; неприродна блідість обличчя), відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи викладені у письмових поясненнях свого захисника Мотуз О. В., тому просив суд закрити відносно нього провадження у справі.

Так захисник ОСОБА_1 , адвокат Мотуз О. В., у суді підтримав подані ним письмові пояснення, за якими вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, однак просив поліцейських надати йому можливість зателефонувати своїй дружині та керівництву, щоб повідомити своє місце знаходження та перебування транспортного засобу під його керуванням, зважаючи на те, що він перебував на відстані 700 метрів від дому, де забув свій телефон. На підставі наведеного просив суд закрити провадження по справі за ст. 247 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так суд зазначає, що за п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із п. 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п. 3, 4 Розділу І «Інструкції» вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння, зокрема, є поведінка, що не відповідає обстановці; порушення мови; розширені зіниці, які не реагують на світло; неприродна блідість.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вивчивши наявні матеріали справи, суд не може погодитись із доведеністю перебування ОСОБА_1 під час керування ним 3 квітня 2025 року транспортним засобом «Пежо Боксер» н. з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, виходячи з наступного вмотивування.

Так на підтвердження факту керування саме водієм ОСОБА_1 3 квітня 2025 року транспортним засобом «Пежо Боксер» н. з. НОМЕР_1 по вул. Женевській 6-Б в Покровському районі міста Кривого Рогу в справі мається відео фіксація на оптичному диску з нагрудних камер поліцейських та реєстратора на автомобілі працівників поліції.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд також вказує, що здолученого до протоколу про виявлене правопорушення рапорту та направлення поліцейського вбачається, що 3 квітня 2025 року було зупинено транспортний засіб «Пежо Боксер» н. з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, однак останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в передбаченому законом порядку в медичному закладі.

В той же час суд зазначає, що рапорт працівників поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а.

Також суд зауважує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, тому з огляду на своє нейтральне становище свідок здатен об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Отже, у даному випадку рапорт працівників поліції, який безпосередньо склав відносно ОСОБА_1 протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП не може бути визнано допустимим доказом для підтвердження скоєння правопорушення особою за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року по справі № 161/5372/17.

У протоколі за ст. 130 ч. 1 КУпАП вказано, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного спяніння.

Натомість, на оглянутому судом відео з нагрудних камер поліцейських, долучених до справи, взагалі не вбачається проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на предмет виявлення у нього ознак наркотичного спяніння, оскільки працівники поліції обмежились лише тим, що повідомили водію, що ОСОБА_1 має такі ознаки.

При цьому ОСОБА_1 на відео заперечував вживання ним наркотичних речовин, а під час спілкування з поліцейськими поводив себе адекватно, чітко відповідаючи на питання, висловлюючи свої заперечення, внаслідок чого його поведінка цілком відповідала обстановці, а докази порушення його мови відсутні.

Таким чином з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відео реєстратора працівника патрульної поліції вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе адекватно, тому посилання працівників поліції на те, що його поведінка, що не відповідає обстановці, суд відхиляє як недоведену.

Також суд критично відносить до того, що у ОСОБА_1 були інші ознаки наркотичного спяніння.

Так на долученому до справи відео взагалі не вбачається у ОСОБА_1 блідість обличчя, а перевірити те, чи були у такого водія розширені зіниці очей, які не реагують на світло, суду взагалі неможливо, оскільки такого огляду працівниками поліції не було проведено на місці зупинки водія автомобіля «Пежо Боксер» н. з. НОМЕР_1 , тому суд позбавлений можливості визнавати такий факт доведеним.

На підставі викладеного вмотивування суд вважає, що посилання працівників поліції на те, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного спяніння є недоведеним, враховуючи сукупність зібраних доказів по справі, які спростовують наявність у ОСОБА_1 ознак, на які посилались працівники поліції.

Крім того з долученого до справи відео вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував проти проходження ним на місці зупинки огляду на предмет наявності чи відсутності у нього ознак спяніння, а також у медичному закладі, вказуючи при цьому, що йому необхідно заїхати додому, метрів 700 звідти, щоб узяти свій мобільний телефон для того, щоб попередити своє керівництво, що він залишає керований ним транспортний засіб, належний ФОП ОСОБА_2 , який був наповнений хлібом, який ОСОБА_1 перевозив, що підтверджується переглянутим судом відео з нагрудних камер працівників поліції.

Так на підтвердження відмови ОСОБА_1 3 квітня 2025року від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у матеріалах справи мається на цифровому диску відео фіксація з нагрудних камер поліцейських, на якій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

У цьому сенсі суд вказує, що згідно із ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому за ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Також згідно із п. 6, 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На підставі п. 4, 6 Розділу Х (Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП) «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 6, 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

При цьому згідно із ст. 6 Закону України «Про нормативно-правові акти» закон - нормативно-правовий акт, який регулює найбільш важливі суспільні відносини шляхом встановлення статусу, загальнообов`язкових правил поведінки суб`єктів таких відносин та відповідальності за порушення зазначених правил. Натомість, підзаконний нормативно-правовий акт - нормативно-правовий акт суб`єкта нормотворення, який приймається (видається) на основі Конституції і законів України, міжнародних договорів України та спрямований на їх реалізацію.

Отже, вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.

Враховуючи наведене правове обґрунтування, суд зауважує, що за законом (ст. 266 КУпАП) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан будь-якого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. При цьому огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Натомість, визначена «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» градація того, коли проводиться огляд водія на виявлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки поліцейськими за допомогою спеціальних технічних засобів, а при іншому сп`янінні в медичному закладі суперечить нормативно-правовому акту вищої юридичної сили, яким є ст. 266 КУпАП, яка визначає, що огляд водія проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, незалежно від ознак спяніння, а лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином працівники патрульної поліції відповідно до вимог закону повинні були запропонувати ОСОБА_1 спочатку пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за положеннями ст. 266 КУпАП.

При цьому оглядом відеозапису з нагрудних камер поліцейських судом не зафіксовано відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці його зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а працівники поліції йому не запропонували пройти такий огляд на місці зупинки.

Також суд вказує, що працівники поліції проігнорували повідомлення ОСОБА_1 про необхідність попередити ним керівництво про те, що його зупинили працівники поліції, тому він вимушений залишити свій транспортний засіб, на якому перевозив хліб.

Таким чином у судовому засіданні не було спростовано позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі через відмову працівників поліції сприяти йому у повідомленні власника автомобіля «Пежо Боксер» н. з. НОМЕР_1 та вантажу в ньому, що він як водій буде вимушений залишити такий транспортний засіб та товар у ньому.

Отже, встановлені обставини справи свідчать про порушення працівниками поліції наведених судом положень закону, оскільки ознаки наркотичного спяніння у ОСОБА_1 не перевірялись на місці зупинки такого водія, а також не були доведені в судовому засіданні зібраними по справі доказами, а огляд 3 квітня 2025 року ОСОБА_1 не був проведений поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів на місці його зупинки відповідно до положень ст. 266 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Київського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року по справі № 759/6646/22.

Суд вказує що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-р/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належні та допустимі докази провини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином суд дійшов переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки у судовому засіданні не було доведено поза розумним сумнівом порушення ним п. 2.5 ПДР, як водієм транспортного засобу, як наслідок не було доведено у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

На підставі викладеного обґрунтування виключається провадження у вказаній справі згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за положеннями якої провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя: Д. О. Козлов