Справа № 646/3567/25
Провадження № 3/646/1315/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Блага І.С.,

за участі секретаря судових засідань Волікової Д.Д.,

прокурора Ткаченка В.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розлученого, який має інвалідність другої групи, працює державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

21.04.2025 до Основ`янського районного суду міста Харкова надійшов протокол №188 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Вказаний протокол складено 17.04.2025 старшим оперуповноваженим 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Шаповалом Є.Б.

Як зазначено у вищевказаному протоколі, ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державним службовцем, будучи на посаді державного виконавця, є суб`єктом, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) суб`єктом декларування, примітки до статті 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушення, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи за 2024 рік, а саме 04.04.2025, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є місце роботи ОСОБА_1 , а саме Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за адресою: м.Харків, вул. Кооперативна, 12/14. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 04.04.2025 о 13:35 годині (строк подачі декларації 01.04.2025), тобто несвоєчасно.

Прокурор в судовому засіданні подав висновок щодо наявності ознак адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП. У цьому висновку прокурор, посилаючись на обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначає, що ОСОБА_1 , будучи державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, який згідно з п.п. «в» ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме 04.04.2025 о 13:35, подав без поважних причин щорічну декларацію за 2024 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Таким чином, ОСОБА_1 не виконав вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав себе винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, пояснивши, що з 22.10.2024 року працює в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. При поданні декларації у нього не було жодного умислу на приховування свого майнового стану та на неподання щорічної декларації за 2024 рік. Коли 19.03.2025 він подавав щорічну декларацію за 2024 рік, у відповідному полі щодо своєї посади він зазначив «кандидат», оскільки вважав це правильним, бо був прийнятий на роботу з випробовувальним терміном. 04.04.2025 йому зателефонував начальник служби внутрішньої безпеки та повідомив, що він неправильно подав декларацію як кандидат, хоча повинен був подати як державний виконавець, та що йому необхідно подати щорічну декларацію за 2024 рік саме як державного виконавця. Тому у цей же день, 04.04.2025, він подав щорічну декларацію, вказавши свою посаду «державний виконавець». Окрім цієї розбіжності відомості у декларації від 04.04.2025 є ідентичними тим, які він вказав у декларації від 19.03.2025. Тобто фактично декларація від 04.04.2025 є виправленою версією декларації від 04.04.2025. Жодного умислу на приховування інформації, яка має бути зазначена у декларації, або на ухилення від обов`язку подання декларації він не мав. Та обставина, що у полі «займана посада» він зазначив «кандидат», обумовлена його помилкою у зв`язку з тим, що станом на 19.03.2025 ще не закінчився строк випробовування, з яким він був прийнятий на роботу. Оскільки умисел на вчинення адміністративного правопорушення у нього був відсутній, немає й складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Прокурор заперечував проти закриття провадження у справі та зазначив, що ОСОБА_1 тривалий час працював на державній службі, не тільки на посаді державного виконавця, тому був обізнаний про вимоги закону щодо подання щорічної декларації особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Декларацію від 04.04.2025 ОСОБА_1 подав вже після виявлення правопорушення. Тобто це була не ініціатива ОСОБА_1 після самостійного виявлення помилки, а виконання ним обов`язку подати щорічну декларацію після виявлення правопорушення. Виправлена декларація не є тотожною з основною щорічною декларацією. На переконання прокурора, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення є доведеною.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Так, відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами статті 280 КУпАП визначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В матеріалах справи міститься копія наказу начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Свистун І. «Про затвердження Положень про відділи державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції» від 26.12.2022 №204/7, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2022 № 912 «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції», наказу Міністерства юстиції України від 22.09.2022 №4011/5 «Про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції» (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 27.09.2022 №4080/5), на виконання підпункту 10.9 пункту 10 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5 (із змінами), з метою належного функціонування відділів державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби), визначення завдань, обов?язків та прав відділів державної виконавчої служби у взаємовідносинах з іншими структурними підрозділами Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, для ефективного виконання функцій у сфері забезпечення примусового виконання рішень у відповідній області та відповідні положення про відділи державної виконавчої служби у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Наказом начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Свистун І. №7367/64 від 22.10.2024 ОСОБА_1 призначений на посаду державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 23.10.2024 року на строк призначення в установленому законодавством порядку на цю посаду переможця конкурсу, але не більше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану із встановленням випробування строком на 6 місяців. Відповідно до абзацу п`ятого пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» здійснювати ОСОБА_1 виплату надбавки за 9 ранг державного служби в межах категорії «В».

Відповідно до Посадової інструкції державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка затверджена 15.09.2023 року начальником Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Свистун І. та з якою ОСОБА_1 ознайомлений 23.10.2024, державний виконавець займає посаду державної служби Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції категорії «В», правовий статус якої визначається Законом України «Про державну службу», та у своїй роботі керується, у тому числі, Законом України «Про запобігання корупції», і несе відповідальність відповідно до Кодексу законів про працю України, Законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції» за порушення трудової дисципліни, неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або недобросовісне використання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки державного службовця та обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

21.10.2024 ОСОБА_1 був ознайомлений з обмеженнями на державній службі та заходами фінансового контролю, які встановлені Законом України «Про запобігання корупції» в тому числі і щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

23.10.2024 ОСОБА_1 був ознайомлений з вимогами й обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про запобігання корупції", "Про очищення влади", Законом України "Про захист персональних даних", Загальними правилами етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затвердженими наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05 серпня 2016 року № 158, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 31 серпня 2016 року за №1203/29333, та зобов?язався їх дотримуватись (п. 10 особової картки).

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про державну службу» посада державного виконавця відноситься до категорії «В» (пункт 3 частини 2 цієї статті).

Підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що державні службовці є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Абзацем 15 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» надано визначення суб`єктів декларування як осіб, які зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» упродовж 30 днів після подання декларації суб`єкт декларування має право подати виправлену декларацію. У разі притягнення суб`єкта декларування до відповідальності за неподання декларації або в разі виявлення у ній недостовірних відомостей, що підтверджується відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили, або рішенням Національного агентства, суб`єкт декларування упродовж 10 днів зобов`язаний подати відповідну декларацію, у тому числі виправлену декларацію з достовірними відомостями. У разі самостійного виявлення суб`єктом декларування у декларації недостовірних відомостей після спливу терміну для подання виправленої декларації, передбаченого абзацом першим цієї частини, але до початку проведення Національним агентством повної перевірки цієї декларації, суб`єкт декларування може звернутися до Національного агентства з листом з поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей та неподання виправленої декларації у зазначений термін, додавши підтвердні документи. Подані суб`єктом декларування таким чином відомості мають бути розглянуті Національним агентством під час повної перевірки цієї декларації.

Таким чином, з 23.10.2024 ОСОБА_1 , будучи прийнятим на роботу на посаду державного виконавця, є суб`єктом декларування, тобто особою, уповноваженою на виконання функції держави або місцевого самоврядування у розумінні Закону України «Про запобігання корупції» та згідно з приписами ч.1 ст.45 цього Закону зобов`язаний подавати щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК відповідну декларацію за минулий рік.

На запит 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, як спеціально уповноваженого суб?єкту у сфері протидії корупції від 07.04.2025 начальник Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Свистун І. від 10.04.2025 №12371/14109-14-25/15.1 направив відповідь (лист) щодо надання інформації стосовно ОСОБА_1 , який займає посаду державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в межах компетенції, та надано завірені належним чином копії запитуваних документів, у тому числі:

-посадової інструкції державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; наказу про призначення ОСОБА_1 ;

-ознайомлення з обмеженнями та вимогами антикорупційного законодавства; особової картки державного службовця (з урахуванням вимог Закону України "Про захист персональних даних");

-витяг з наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.12.2022 №204/07 «Про затвердження Положень про відділи державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції», Положення про відділи державної виконавчої служби у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

-інформацію за даними записів у трудовій книжці ОСОБА_1 ,

-присяги державного службовця він прийняв 06.06.1995 в Харківській митниці.

Також у вищевказаному листі зазначено, що ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами і обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції» та «Про захист персональних даних», Правилами етичної поведінки державних службовців», про що є особистий підпис в особовій картці державного службовця 23.10.2024.

В матеріалах справи міститься довідка, яка видана старшим оперуповноваженим 7-го управління (з обслуговування в Харківській області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Шаповаловим Є., про те, що згідно з відомостями Інформаційного порталу Національної поліції України громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.ст. 1724-1729 КУпАП станом на 17.04.2025 року не притягувався.

В Єдиному державному реєстрі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, міститься, зокрема, інформація про те, що ОСОБА_1 подав наступні декларації за 2024 рік:

- 19.03.2025 декларацію кандидата на посаду особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,

- 04.04.2025 - декларацію (щорічну) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

До протоколу додано лише роздруковану декларацію від 04.04.2025.

Проте, ОСОБА_1 надав суду обидві вищевказані декларації, роздруковані з його особистого кабінету на сайті НАЗК.

При цьому у декларації від 19.03.2025 у полі «місце роботи» зазначено «Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції», а у полі «займана посада (або посада, на яку претендує кандидат)» вказано «державний виконавець».

Такі самі відомості зазначені у аналогічних полях у декларації від 04.04.2025.

Окрім різниці у відомостях у розділі 1 декларацій («Вид декларації та звітній період») у деклараціях від 19.03.2025 та 04.04.2025, відомості у інших розділах декларацій є ідентичними.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях (зокрема, у справі «Корнєв та Карпенко проти України») зазначав, що провадження у справах про адміністративні правопорушення з урахуванням серйозності наслідків для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є тотожнім по своїй суті кримінальному переслідуванню особи.

З урахуванням вищезазначеного правила, сформованого практикою ЄСПЛ, правова природа протоколу про адміністративне правопорушення є такою ж, як і правова природа обвинувального акту. Отже, зазначаючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, уповноважений орган фактично висуває обвинувачення особі у вчиненні певного суспільно-небезпечного діяння.

Тому у таких провадженнях мають бути дотримані всі гарантії прав, як і у кримінальних провадженнях.

Так, одним з основоположних принципів кримінального провадження щодо особи (а отже, і провадження у справі про адміністративне правопорушення) є принцип презумпції невинуватості, який гарантований статтею 62 Конституції України та статтею 17 КПК України.

Згідно з цим принципом особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевказане правило, цей правовий принцип має бути дотриманий під час провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Дослідивши обставини справи та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у нього умислу на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи не міститься достовірних, допустимих, належних та достатніх доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Оцінивши усі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку про те, що вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом.

Навпаки, суд вважає розумним поясненням того, що 04.04.2025 ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2024 рік після самостійного виявлення ним помилки у зазначенні виду декларації від 19.03.2025 з метою виправлення цієї помилки.

Що стосується доводів прокурора про те, що подання 04.04.2025 ОСОБА_1 щорічної декларації за 2024 рік відбулося після виявлення правопорушення, є помилковими.

Так, виявлення факту адміністративного правопорушення це отримання органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу, відомостей про вчинення такого правопорушення та особу, яка його вчинила. Момент виявлення адміністративного правопорушення та його фіксування в результаті заходів, проведених уповноваженим органом (посадовою особою), спрямованих на встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення, є двома різними юридичними фактами. Такі правові висновки містяться у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 14.08.2018р. у справі №166/46/17.

Як вбачається з матеріалів справи, виявлення уповноваженою особою факту подання 04.04.2025 ОСОБА_1 щорічної декларації, відбулося не раніше 10.04.2025 після отримання на відповідний запит від 07.04.2025 документів від Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

Отже, виявлення співробітниками служби внутрішньої безпеки, а не уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою, не є виявленням факту правопорушення у розумінні ч.4 ст.38 КУпАП.

Таким чином, 04.04.2025 ОСОБА_1 вчинив дії для виправлення допущеної ним та самостійно виявленої помилки при заповненні та поданні 19.03.2025 декларації.

Та обставина, що 04.04.2025 ОСОБА_1 подав не виправлену щорічну декларацію за 2024 рік (якою вона по суті має бути), а основну, не впливає на висновки суду, оскільки сам факт подання 19.03.2025 декларації за 2024 рік (навіть з помилково обраним видом декларації «кандидата на посаду», а не «щорічної»), а також ідентичність усіх відомостей у деклараціях за 19.03.2025 та 04.04.2025 (окрім вищевказаної розбіжності) спростовують наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Отже поза всяким розумним сумнівом не доведено, що у ОСОБА_1 були причини для приховування його майнового стану за 2024 рік, а також що він бажав настання шкідливих наслідків (у вигляді порушення права держави та суспільства на інформацію про статки суб`єкта декларування) або свідомо припускав настання таких наслідків.

При цьому матеріали справи цих обставин не спростовують, а суд вважає необхідним підкреслити, що ОСОБА_1 у будь-якому разі не повинен доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючи ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 16.05.2025.

Суддя І.С. Блага