Справа № 503/638/25
Провадження №3/503/616/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

01 травня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170276, згідно змісту якого 30.04.2025 року близько 14:30 години в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 150 СК України не належним чином виконує батьківські обов`язки по догляду за малолітніми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме в помешканні не створила належних умов, відсутні ліжка для ночівлі дітей, не має столу для виконання шкільних домашніх завдань, в будинку брудно, затхле повітря, кіптява на стінах, посуд брудний зі слідами залишків запліснявілої їжі, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала зазначивши, що те, що в будинку тоді не було прибрано збіг обставин. Також надала до суду фото та відео докази умов проживання своїх малолітніх дітей. Крім того, на уточнююче запитання суду зазначила, що не має інвалідності.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Зазначенні у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170276 від 01.05.2025 року (а.с.2) обставини того, що в будинку за місцем проживання ОСОБА_1 «відсутні ліжка для ночівлі дітей, не має столу для виконання шкільних домашніх завдань, в будинку брудно, затхле повітря, кіптява на стінах, посуд брудний зі слідами залишків запліснявілої їжі» підлягають доказуванню належними і достовірними доказами як підтвердження дійсного існування неналежного забезпечення необхідних умов для проживання дітей та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

В акті візиту в сім`ю складеному комісією 30.04.2025 року (а.с.5) зазначено, що «На момент візиту в будинку санітарно-гігієнічні умови недотриманні. В будинку брудно, відчувається неприємний запах, речі розкидані по кімнатах. В будинку є ліжко без матраца та одне двоповерхове ліжко. … Місця для розвитку та виконання домашнього завдання місця не має. Мати стверджує, що в будинку має робити ремонт. … Мати меблі винесла, бо має колись купити інші меблі. … На час обіду приготовлена гречана каша».

Таким чином зі змісту самого акту візиту в сім`ю від 30.04.2025 року (а.с.5), який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170276 від 01.05.2025 року (а.с.2), вбачається спростування зазначеної в останньому обставини про те, що на час візиту комісію в помешкання в ньому були «відсутні ліжка для ночівлі дітей», оскільки було зафіксовано, що там було два ліжка, одне з яких двоповерхове. При цьому, в акті взагалі не відображена обставина виявлення в помешканні брудного посуду зі слідами залишків запліснявілої їжі, про що зазначено в протоколі, а натомість відзначено про наявність на обід приготовленої гречаної каші.

Сама оцінка чистоти пов`язана з суб`єктивним оціночним судженням та може бути доволі відносною. Окрім того, поняття «брудно» не є тотожнім «охайності». Тому суд позбавлений можливості надати оцінку наявності або відсутності такого недоліку та ступеня його негативного впливу на життя дітей.

Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення не було додано фотознімків у фототаблиці до акту акту візиту в сім`ю, на яких було б зафіксовано обставини зазначені у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170276 від 01.05.2025 року (а.с.2), зокрема того, що у будинку було брудно, розкидані по кімнатах речі, відсутні ліжка для ночівлі дітей (всупереч змісту акту), не має столу для виконання шкільних домашніх завдань, кіптява на стінах, наявності брудного посуду зі слідами залишків запліснявілої їжі, для підтвердження наведених в ньому відповідних обставин.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішенні від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Отже, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема недостатність доказів невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, виникає розумний сумнів з приводу об`єктивності і достовірності відомостей, внесених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також самих наведених у ньому висновків.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Інших доказів на підтвердження вини матеріали справи не містять.

В свою чергу ОСОБА_1 суду на DVD-R диску були надані докази на спростування обставин викладених у пред`явленому їй адміністративному обвинувачені викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170276 від 01.05.2025 року (а.с.2), а саме відеозапис «0-02-05-eb024b82660e0bf82a530496d3ff299243b3850c30cb32a7b1cd90_e2e151.mp4», на якому зафіксовано одну з кімнат помешкання, де вона проживає з дітьми, а також фотознімки «зображення_viber_2025-05-22_09-00-21-675.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-22-173.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-22-657.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-23-147.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-23-551.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-23-953.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-24-981.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-25-768.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-26-537.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-27-314.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-27-808.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-28-447.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-02-34-973.jpg», які були дослідженні судом під час судового розгляду шляхом їх відтворення і демонстрації.

Із зазначених відеозапису і фотознімків не вбачається наявності у помешканні обставин зазначених у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170276 від 01.05.2025 року (а.с.2) та в акті візиту в сім`ю від 30.04.2025 року (а.с.5), зокрема на фото «зображення_viber_2025-05-22_09-00-23-551.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-24-981.jpg» і «зображення_viber_2025-05-22_09-00-25-768.jpg» зафіксовано наявність мебельної стінки, яка складається з ліжка на другому ярусі, а на першому ярусі шафа, полиці, сходи на другий ярус та робоче місце під розміщення стаціонарного комп`ютера (без нього), яке у такому стані представляє собою стіл, який можна використовувати для виконання шкільних домашніх навчань. В свою чергу на відеозаписі «0-02-05-eb024b82660e0bf82a530496d3ff299243b3850c30cb32a7b1cd90_e2e151.mp4» і фотознімку «зображення_viber_2025-05-22_09-00-26-537.jpg» зафіксовано приміщення кухні у прибраному стані, а на фотознімках «зображення_viber_2025-05-22_09-00-23-147.jpg», «зображення_viber_2025-05-22_09-00-25-768.jpg» і «зображення_viber_2025-05-22_09-00-27-808.jpg» житлові приміщення також у прибраному стані.

Водночас, при наданні зазначеної вище оцінки, суд враховує ту обставину, що перед здійсненням фотографування помешкання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, мала можливість попередньо прибрати. Однак, навіть за умов цього суд відзначає, що згадані дії є все ж проявом насамперед докладання зусиль і дійсного бажання особи. Тому обставина байдужості до забезпечення дітям належних умов для проживання однозначно спростовується.

Водночас, як вже судом відзначалось вище, навіть направленні на розгляд суду матеріали містили в собі взаємовиключні відомості.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення, на підтвердження викладених в ньому обставин, докази не є достатніми і переконливими для спростування заперечень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які в свою чергу обґрунтовані обставинами підтвердженими доказами наданими захистом про стан у помешканні. Відтак сумніви тлумачяться судом на користь захисту.

Згідно ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Зокрема відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЄСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доповнювати його чи уточнювати.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що під час доведення винуватості особи не має залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи зазначене вище матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу належних, допустимих і достатніх доказів, на підставі яких суд мав би можливість дійти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення. У зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності доказів (недоведеності) винуватості особи.

Керуючись ст. 184, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко