Номер провадження: 33/813/1163/25
Номер справи місцевого суду: 522/2260/25
Головуючий у першій інстанції Єршова Л.С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Попроцького Дмитра Михайловича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2025 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2025 року накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп. На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Копію постанови та матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, направлено в Управління патрульної поліції в Одеській області для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 17.05.2025 року за допомогою підсистему (модуля) ЄСІТС «Електронний Суд», захисник ОСОБА_1 адвокат Попроцький Дмитро Михайлович подав до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що згідно наявних матеріалів справи ОСОБА_1 , у травні 2025 р. отримав вступну та резолютивну частину оскарженої постанови. У зв`язку із укладанням 04.05.2025 р. Угоди № 02-05/25 від 04.05.2025 р. про надання юридичної допомоги ОСОБА_1 , захисник 07.05.2025 р. ознайомився із матеріалами цієї справи та зняв з них копії. Тому, вважає останнім днем на подачу цієї апеляційної скарги є 17.05.2025 р., а так як цей день припадає на вихідний день - то останнім днем має бути перший робочий день - понеділок 19.05.2025 р. З цих підстав апелянт просить поновити строк.

Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та № 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із матеріалів справи вбачається, що постанова судді Приморського районного суду м. Одеси у даній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП ухвалена місцевим судом 16 квітня 2025 року, а апеляційна скарга захисником апелянта подана до суду 17.05.2025 року, тобто зі порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП.

Як встановлено оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 та його захисник на той момент адвокат Коюда М.А. були присутні у судовому засіданні під час ухвалення оскаржуваної постанови.

При цьому встановлено, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Приморського районного суду м. Одесивід 16 квітня 2025 рокубула надіслана судом до реєстру 18.04.2025 року та оприлюднена на сайті реєстру 21.04.2025 року.

29.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про надання копії оскаржуваної постанови.

02.05.2025 року ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови, що підтверджується підписаним довідковим листом.

04.05.2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Попроцький Д.М. звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення та 07.05.2025 року останнім було здійснено ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується розпискою.

Ставлячи питання про визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, захисник зазначає, що ОСОБА_1 , у травні 2025 р. отримав вступну та резолютивну частину оскарженої постанови, однак матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 було отримано копію оскаржуваної постанови 02.05.2025 року, що підтверджується довідковим листом, без будь-яких відміток на ньому, що це вступна та резолютивна частина. Крім того, як вже було зазначено, згідно відомостей з ЄДРСР оскаржувану постанову було оприлюднено на сайті реєстру 21.04.2025 року, що не заважало ОСОБА_1 з розумними інтервалом часу цікавитися справою та ознайомитись з повним текстом постанови, як і подати апеляційну скаргу в межах строку передбаченого ст. 294 КУпАП.

Посилання на укладання 04.05.2025 р. Угоди № 02-05/25 від 04.05.2025 р. про надання юридичної допомоги ОСОБА_1 , та ознайомлення захисником 07.05.2025 р. із матеріалами справи не є обставиною, що свідчить про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, зважаючи на те, що права особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності захищалися в суді першої інстанції адвокатом Коюда М.А.

При цьому, в апеляційній скарзі не наведено обставин припинення відносин надання правової допомоги з адвокатом Коюдою М.А.

Крім того, не вказано про існування у апелянта об`єктивно обумовлених причин неможливості змінити адвоката для стадії апеляційного перегляду постанови не порушуючи при цьому строки на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено змістовних і вагомих аргументів щодо вчинення апелянтом всіх необхідних і можливих дій, які вказували на бажання реалізувати процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку, і не наведено, що в цій справі можливість вчасного подання ним апеляційної скарги не мали суб`єктивного характеру, тобто не залежали від його волевиявлення, для перевірки їх судом на предмет поважності.

Пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку учасника провадження щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі не є поважною причиною пропуску строку.

Апеляційний суд наголошує, що попри те, що конституційне право на звернення до суду є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. З практики ЄСПЛ виходить, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Також, як вбачається з аналізу рішень ЄСПЛ, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Апеляційний суд звертає увагу, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами, апеляційний суд констатує, що апелянт не вказав поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б узгоджувались з матеріалами справи та не суперечили їм.

За таких обставин, апеляційний суд в даній справі не вбачає поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одесивід 16 квітня 2025 року, а тому приходить до висновку, що в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови захиснику ОСОБА_1 адвокату Попроцькому Д.М. слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Попроцького Дмитра Михайловича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2025 року відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Попроцького Дмитра Михайловича на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2025 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе