Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/558/25
Провадження № 3/376/452/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І. Г. , розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, адреса: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2КУпАП,-

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 126138 від 24.02.2025, 24.02.2025 року в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологіного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнала, категорично заперечувала викладені в протоколі обставини.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи

Об`єктивна сторона ч.2 ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю малолітньої чи неповнолітньої особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що 24.02.2025 року в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного характеру, разом з тим відомостей на підтвердження віку малолітньої ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

При цьому, у змісті протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, порушення пунктом 9 розділу ІІ Інструкції Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 де передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення».

Судом встановлено, що уповноважена посадова особа, яка оформляла протокол про адміністративне правопорушення, не зазначила суті правопорушення, тоб то об`єктивної сторони правопорушення, а саме в чому виражалось дане насильство, настання чи ненастання шкоди фізичному або психічному здоров`ю, малолітньої чи неповноллітньої особи.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до наведених норм права та позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, в якій зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 , не встановлена.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено скоєння ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП , а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч.2 ст. 173-2, ст. 247, ст. 284,ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня її винесення через Сквирський районний суд.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня набрання постанови законної сили

Суддя І. Г. Батовріна