КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 372/403/25

14 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кулініченка Геннадія Володимировича на постановуОбухівського районного суду Київської області від 18 березня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 18 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, 25 березня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Кулініченко Геннадій Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову Обухівського районного суду Київської області від 18 березня 2025 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вказана постанова суду прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 не мав ознак сп'яніння, не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а виявлена доза алкоголю у повітрі, що видихається не перевищує законодавчо встановленої норми.

Вказує на те, що правопорушник є учасником бойових дій, який добровільно мобілізувався на початку війни, проходив службу у бойових частинах, де отримав поранення та контузії. які потребують прийняттяліків. Дані ліки мають вплив на внутрішні органи, а тому вони вплинули на показники приладу «Драгер 6810». При прийнятті ліків заборонено вживанням алкогольних напоїв, а тому ОСОБА_1 не міг керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, що вказує на незаконність постанови суду. При цьому суд проігнорував ту обставину, що матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАп були складені працівниками поліції за півгодини до початку комендантської години, при оголошенній в Київській області тривозі, що є неправомірним.

Зазначає, що під час оформлення матеріалів ОСОБА_1 поводив себе коректно та не мав жодних ознак сп?яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп?яніння на місці оформлення матеріалів ОСОБА_1 погодився. За результатами огляду на стан сп?яніння із використанням спеціального приладу Драгер було встановлено у ОСОБА_1 стан сп?яніння - 0,38 проміле. З даними результатами він не погодився. При цьому, узв?язку з незгодою з результатами огляду на місці зупинки ОСОБА_1 не було запропоновано працівниками поліції проїхати до закладу охорони здоров?я, що також є порушенням, не спростованим судом при розгляді адміністративногоматеріалу.

Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить жодних відомостей про згоду ОСОБА_1 з результатами огляду, а підписи на ньому виключно підтверджують факт роз?яснення останньому ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУПАП, а також інформування його про місце розгляду справи по суті (Обухівський суд за викликом). ОСОБА_1 заперечував, що допустима норма вмісту алкоголю була перевищена, а працівники поліції,всупереч вимогам Закону, склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу суду на те, що на відео записі події не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Зазначає, що матеріали справи не містять даних про підстави зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , що встановлені ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Вказує на те, що п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що встановлення стану алкогольного сп?яніння проводиться з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів, показання яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З принципу дії алкотестера «Драгер» слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові (як зазначено в інструкції), а у парах етанолу в повітрі, що видихається.

В Інструкції із застосування такого алкотестера так і зазначено: портативний цифровий аналізатор парів етанолу в повітрі, що видихається.

Відповідно до ст. 8 п. 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року, зазначено, що «в национальном законодательстве должны быть предусмотрены специальные положения, касающиеся вождения под воздействием алкоголя, а также допустимый законом уровень содержания алкоголя в крови, а в соответствующих случаях в выдыхаемом воздухе, превышение которого является несовместимым с управлением транспортным средством. Во всех случаях максимальный уровень содержания алкоголя в крови в соответствии с национальным законодательством не должен превышать 0,50 г чистого алкоголя на литр крови или 0,25 мг на литр выдыхаемого воздуха».

Тобто, мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп'яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, тобто 0, 25 %.

Конституція України встановлює, що чинні міжнародні договори, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Крім того, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, передбачено інші правила, ніж ті, що визначено у відповідному акті законодавства України, то згідно із ч. 2 ст. 19 ЗУ від 29.06.2004 року «Про міжнародні договори України», ст.3 ЗУ від 23.06.2005 року «Про міжнародне приватне право» застосовуються правила міжнародного договору. Враховуючи положення ст. 9 Конституції України, ст.26 Віденської конвенції, міжнародно-правовий принцип сумлінного виконання міжнародних зобов?язань при здійсненні правосуддя, слід вважати, що існує пріоритет міжнародного договору України, згода на обов?язковість якого надана Верховною Радою України, над національним законом та іншими актами законодавства, крім Конституції України.

Зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що працівники поліції порушили порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, а тому висновки, зазначені у постанові про адміністративне правопорушення, є хибними і такими, що не відповідають дійсності.

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кулініченко Геннадій Володимирович повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи апеляційним судом прокуратура повідомлена у встановленому законом порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника прокуратури.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кулініченка Г.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відповідними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 21.01.2025 року серії ЕПР1 № 227038, відеозаписом події на СД-диску, а також іншими матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі, і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№227038, складеного інспектором Обухівського районного УП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Середюком Олексієм Олександровичем, 21.01.2025 року о 23 год 35 хв. в м.Обухів вулиця Київська, 113А водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, керував автомобілем «Honda Insight», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп'яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку, результат огляду становить 0, 38 проміле алкоголю у крові. Чим порушив п.2.9 а ПДР за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до чеку тестування на алкоголь, результат тестування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на приладі «Drager Alcotest 6810» - 0,38 %.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд було проведено у зв'язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 прилад ARBМ 0576.Результат проби позитивний 0, 38 %. З результатами не згоден.

21 січня 2025 року було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Обухівського БЛІЛ з якого вбачається, що у результаті огляду поліцейським у водія виявленні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук.

Із пояснень ОСОБА_1 вбачається що, їдучи із міста Українка в м. Обухів, в Київській області була оголошена повітряна тривога. Їхав із дозволеною швидкістю, ПДР не порушував, ремені безпеки пристебнуті.

Після зупинки поліція причину зупинки не повідомила, будь яких доказів порушення не було пред'явлено. В процесі перевірки сертифікат на Драгер не пред'являвся, він не відмовлявся проходити Драгер. Суть порушення і положення законів та Конституції йому роз'яснені не були, показники приладу Драгер не визнає. З результатами огляду не згоден.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події з боді камери поліцейського вбачається, що працівником поліції було зупинено транспортний засіб «Honda Insight», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (зафіксований час на відео 23:29:10).

Підійшовши до автомобіля, працівник поліції представився та попросив водія пред'явити документи.

На запитання працівника поліції, чи вживав водій алкоголь, останній відповів, що ні ( зафіксовано час на відео 23:30:08). На запитання працівника поліції, що пили, водій відповів, що пиво ( зафіксовано час на від відео 23:30:18).

Працівник поліції повідомив, що від водія відчувається запах пива ( зафіксовано час на відео 23:30:19).

На питання працівника поліції, чи вживав водій протягом доби алкоголь, водій відповів, що вживав пиво три години назад ( зафіксований час на відео 23:32:03).

Працівник поліції повідомив, що у водія наявний запах алкоголю з порожнини рота, а тому пропонує пройти огляд на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу та пояснив, що водій може відмовитися від проходження огляду або пройти огляд у лікарні ( зафіксовано час на відео 23:32:09-23:32:20). На запитання поліцейського, згодні пройти освідування, водій відповів, що да, давайте ( зафіксований час на відео 23:32:21).

Після контрольного забору повітря водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп?яніння на приладі Драгер, результат позитивний 0, 38% ( зафіксований час на відео 23:35:25). Працівник поліції повідомив, що відносно водія буде складено протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Після складання протоколу водію було видано його копію, видано тимчасове посвідчення на право керування транспортними засобами та повідомлено, що за кермо транспортного засобу йому сідати не можна, на що водій повідомив, що автомобіль буде стояти до ранку.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, щоматеріали справи не містять даних про підстави зупинки транспортного засобу поліцейськими, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно з п.п., 5, 6, 7 ч.1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:

- запроваджувати, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування;

- встановлювати, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів;

- перевіряти, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно вимог п. 24 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань, бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

З наведеного вбачається, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із відеозапису події з боді камери поліцейського, автомобіль ОСОБА_1 був третім автомобілем який було зупинено працівниками поліції під час дії в Україні воєнного стану, за 35 хвилин до настання комендантської голини в м. Києві, з метою перевірки документів і лише під час спілкування з водієм у нього було виявлено поліцейським ознаки сп'яніння, що спростовує доводи апелянта про незаконність такої зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції.

Щодо посилань апелянта на те, що відповідно до Конвенції про дорожній рух мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп'яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, тобто 0, 25 %, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 8 пунктом 5 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У пункті 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже наведена норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - 0,2 %. При цьому результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння становить 0, 38%, що явно перевищує вказані апелянтом 0,25 %.

Доводи апеляційної скарги про те, що на долученому до справи відеозаписі події з боді камери поліцейського не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд апеляційної інстанції відхиляє як такі, що спростовується матеріалами справи, а саме, дослідженим у судовому засіданні відео з нагрудної камери працівника поліції, на якому чітко зафіксовано момент зупинки поліцейським транспортного засобу «Honda Insight», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та момент виходу вказаного водія з цього транспортного засобу.

Окрім того, жодних заперечень щодо керування ним вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 не висловлював.

Доводи апелянта, що під час оформлення матеріалів ОСОБА_1 поводив себе коректно та не мав жодних ознак сп?яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що вказане спростовується дослідженими доказами, а саме, відео з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що поліцейський повідомив водія, що відчуває від нього запах алкоголю та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки. Водій ОСОБА_1 на запитання працівника поліції, чи вживав він протягом доби алкоголь відповів, що так, три години назад вживав пиво (зафіксований час на відео 23:32:03). Отже, ОСОБА_1 особисто підтвердив факт вживання ним алкоголю за три години до зупинки його автомобіля поліцейськими.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Кулініченка Геннадія Володимировича.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кулініченко Геннадія Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: