Справа № 366/293/25
Провадження № 3/366/384/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про адміністративне правопорушення щодо притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Коростишів Житомирської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої в.о. головного бухгалтера ДП «СЛП «Київоблагроліс»,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В с т а н о в и В:

31 січня 2025 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали від Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення № Ц/КВ/28224/5/П/ПТ від 24.12.2024 року, Акту, складеним за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства у сфері праці від 09.12.2024 року за №Ц/КВ/28224/5 - зафіксовано порушення вимог законодавства про працю, а саме:

09 грудня 2024 року було встановлено, що виконуюча обов`язки в.о. головного бухгалтера ДСП «СЛП «Київоблагроліс» ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 1 ст. 10 ЗУ № 2136, заробітну плату працівникам не виплачує у відповідності до умов, визначених трудовим договором.

Відповідно до вимог ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавцем (роботодавець фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

У порушення вимог ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» на ДП «СЛП «Київоблагроліс» не дотримуються строки виплати заробітної плати, що призвело до створення заборгованості з виплат заробітної плати, в тому числі заборгованість за період з липня 2023 по жовтень 2024 року, на 26.11.2024 перед 49 працівниками в сумі 7 617, 18 тис. грн., у тому числі ОСОБА_2 87 897,82 грн., ОСОБА_3 209 026,33 грн. (список працівників із зазначенням сум заборгованості додається), чим порушено норми матеріального права працівників та отримання винагороди за працю.

Нарахована ОСОБА_3 заробітна плата за вересень 2024 року в сумі 10 891,50 грн. (розрахунковий лист) та заробітна плата за жовтень 2024 року в сумі 10 891, 50 грн. (розрахунковий лист) станом на 26.11.2024 року невиплачена. Документи, що підтверджують виплату ОСОБА_3 , заробітна плата за вересень та жовтень 2024 року в ході проведеного заходу ненадані).

Нарахована ОСОБА_2 заробітна плата за вересень 2024 року в сумі 5 514, 25 грн. (розрахунковий лист) та заробітна плата за жовтень 2024 року в сумі 5 415,58 грн. (розрахунковий лист) станом на 26.11.2024 року невиплачена. Документи, що підтверджують виплату ОСОБА_2 , заробітної плати за вересень та жовтень 2024 року в ході проведеного заходу ненадані.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Заяв та клопотань від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши матеріали справи, судом відповідно до ст. 280 КУпАП встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто порушення встановлених термінів виплати заробітної плати.

Частиною 1 статті 41 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, - що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення № Ц/КВ/28224/5/П/ПТ від 24.12.2024 року щодо ОСОБА_1 було порушення встановлених термінів виплати заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення регламентовані ст.ст. 254-256 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності

Із матеріалів справи вбачається, що 09.12.2024 ОСОБА_1 порушила встановлені терміни виплати заробітної плати, однак протокол про адміністративне правопорушення було складено 24.12.2024 року, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП.

За таких підстав, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення №Ц/КВ/28224/5/П/ПТ від 24.12.2024 року є неналежним доказом у справі, що в свою чергу виключає підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Крім того, в обґрунтування інкримінованого ОСОБА_1 , правопорушення до матеріалів справи долучено акт № Ц/КВ/28224/5 від 09.12.2024 року, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду.

Інших документів, які відповідають критеріям доказів, визначених ст. 251 КУпАП, в матеріалах справи немає.

У статті 251 КУпАП акти перевірок контролюючих органів безпосередньо не зазначені як види доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вимоги ст. 251 КУпАП, суд приходить до висновку, що акт перевірки тільки фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, що зобов`язує до вчинення будь-яких дій. Він не є юридичною формою рішення і сам по собі не породжує певних правових наслідків для посадової особи, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Отже, акт перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оскаржено шляхом подання заперечень до контролюючого органу за основним місцем обліку.

При цьому, Акт перевірки не може вважатись єдиним доказом вини особи у вчиненні правопорушення.

Аналогічний за змістом висновок наведений у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № П/811/2893/14А.

Також матеріали справи не містять відомості або письмових пояснень свідків, які могли б підтвердити чи спростувати порушення ОСОБА_1 встановлених термінів виплати заробітної плати.

Будь-яких інших доказів (фото- чи відеодокази) на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, суду не представлено.

Дані докази могли б беззаперечно спростувати чи підтвердити факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 . Обставини вчинення правопорушення, які відображені в протоколі, як вважає суд, не є достатніми, переконливими та беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП України, а тому провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно ст. 247 ч. 1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд має сумніви щодо складу та події правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП у діях ОСОБА_1 , а тому суд, керуючись ст. 62 ч. 3 КУ, тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 на її користь, у зв`язку з чим приходить до висновку про відсутність події та складу цього правопорушення в її діях, у зв`язку з чим провадження по справі на підставі ст. 247, 284 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284 КУпАП та відповідно ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

У Х В А Л И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Юрій ТКАЧЕНКО