КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Справа № 369/3312/25
№ 33/824/2660/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Алієвої Д.У.

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вознюка В`ячеслава Анатолійовича на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Гришко О.М. від 31 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 245575, 13 лютого 2025 року о 08 год. 55 хв. в с. Софіївська Борщагівка, вул. Шевченка 55а, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом HYUNDAY 120, д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу у русі транспортному засобу SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка наближалася з правого боку, в результаті чого скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, чим порушив вимоги п. 10.11 ПДР, за що відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з такою постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Вознюк В.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 повідомляла про наявність знаку «дати дорогу». Суду було надано протоколи адвокатських опитувань, в яких зазначено, що дорожній знак 2.1 на тій ділянці місцевості наявний, встановлений відповідно до діючих вимог та норм, однак, під час іншого ДТП, цей дорожній знак було збито, і він на тому місці лежить.

Натомість, головуючим в справі в суді першої інстанції не правильно трактовано і викладено покази опитуваних адвокатом людей.

Також, суду повідомлялось про наявність на шляху водія автомобіля SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , перед перехрестям «лежачого поліцейського».

З огляду на наведене, вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Також захисник ОСОБА_1 адвокат Вознюк В.А. в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді посилаючись на те, що він пропущений з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови отримано ОСОБА_1 07 квітня 2025 року, а в судовому засіданні було оголошено лише резолютивну частину постанови, без зазначення мотивів ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Вознюк В.А. підтримали доводи апеляційної скарги та просили скаргу задовольнити.

ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити скаргу без задоволення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Вознюка В.А., ОСОБА_2 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 31 березня 2025 року.

Згідно відмітки на обкладинці справи 07 квітня 2025 року ОСОБА_1 отримала копію постанови.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.11 ПДР у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 10.11 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених у постанові, підверджується доказами, які наявні у матеріалах справи, а саме:

схемою місця ДТП, яка сталася 13 лютого 2025 року, до якої в учасників пригоди не було зауважень;

поясненнями ОСОБА_2 від 13 лютого 2025 року, в яких зазначила, що вона рухалась за кермом автомобіля SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , на під`їхала до Т-образного нерегульованого дорожніми знаками перехрестя, керуючись правилами дорожнього руху «перешкода праворуч», подивилась праворуч із заздалегідь увімкненим покажчиком повороту ліворуч, продовжила рух на ліворуч і зненацька в неї в`їхала машина HYUNDAY, д.н.з. НОМЕР_1 . Вона вже знаходилась на перехресті. Це все сталося близько 10 години ранку. Першою справою увімкнула аварійну сигналізацію. Вийшла з автомобіля, оцінила пошкодження та виставила знаки аварійної зупинки;

поясненнями ОСОБА_1 від 13 лютого 2025 року, в яких зазначила, що рухалася у напрямку м. Вишневе до робочого місця. Рухаючись по вул. Шевченка в напрямку вул. Жилянська (до Вишневого) зі швидкістю 30 км/год, а попереду рух ускладнював та сповільнював мусоровоз. О 8 год. 55 хв. з другорядної вул. Промислова виїхав автомобіль SKODA, д.н.з. НОМЕР_2 , не зупиняючись та не переконавшись у безпеці здійснив поворот наліво. За неможливістю здати назад і майже не рухаючись не змогла запобігти зіткненню з авто, в результаті чого сталося зіткнення. Пані автоводійка пояснити свої дії не змогла, вину свою визнає;

фотографіями ДТП, наданими захисником ОСОБА_1 адвокатом Вознюком В.А. до суду першої інстанції.

Вимоги п.10.11 ПДР стосуються тих випадків, коли відсутні дорожні знаки та дорожня розмітка , що визначають черговість проїзду.

Дорожня обстановка місця зіткнення автомобіля HYUNDAY, д.н.з. НОМЕР_1 . з автомобілем SKODA, д.н.з. НОМЕР_2 , свідчить про відсутність дорожньої розмітки та дорожніх знаків, які б визначали для водіїв пріоритет для руху.

За таких обставин, дати дорогу має водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Сукупності доказів по справі суддя надала належну правову оцінку і дійшла вірного висновку про порушення водієм автомобіля HYUNDAY, д.н.з. НОМЕР_1 , вимог п.10.11 ПДР та про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що на даній ділянці наявний дорожній знак 2.1 і саме водій автомобіля SKODA, д.н.з. НОМЕР_2 , під час в`їзду на вул. Шевченка мав дати дорогу автомобілю HYUNDAY, д.н.з. НОМЕР_1 , апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження наявності там установленого дорожнього знаку 2.1 суду надано не було.

Посилання на покази опитуваних адвокатом людей, які підтвердили, що на даній ділянці дороги був встановлений дорожній знак 2.1, однак він був знесений під час іншої ДТП та просто лежить на дорозі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновку суду про те, що станом на дату ДТП 13 лютого 2025 року такий знак не був встановлений.

Інших доводів, якими б спростовувався висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 10.11 ПДР, що спричинили пошкодження транспортних засобів, апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог процесуального права, які б могли слугувати підставами для скасування постанови, не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні нею п. 10.11 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Вознюку В`ячеславу Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вознюка В`ячеслава Анатолійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 березня 2025 року, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.В. Саліхов