Справа № 199/4754/25
ПОСТАНОВА

іменем України

19.05.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднану в одне провадження справу про адміністративні правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , закордонний паспорт серії НОМЕР_2 від 19.07.2018 (орган, що видав 1235), офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 156 КУпАП,

за участю: захисника Помінова О.В.,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 25.03.2025 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 25.03.2025 о 14:20 годині за адресою: АДРЕСА_2 здійснювала реалізацію тютюнових та алкогольних напоїв без відповідної ліцензії на даний вид діяльності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 25.03.2025 за ч. 1 ст. 156 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 25.03.2025 о 14:20 годині за адресою: місто Дніпро, вул. Калинова, 14 здійснювала реалізацію тютюнових та алкогольних виробів без марок акцизного податку.

ОСОБА_1 була сповіщеною про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт «Судова влада України», проте до суду не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надала.

При цьому захисник Помінов О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки: ОСОБА_1 товар не реалізовувала, а лише стежила за товаром, реалізатор відійшла по свої справам; гроші з каси за тютюнові вироби, які, нібито було виручено від продажу, не вилучалися; ОСОБА_1 не роз`яснені її права та обов`язки; ОСОБА_1 протокол не підписувала, оскільки з ним була не згодна та пояснення не надавала.

Згідно письмового пояснення ОСОБА_1 слідує, що 25.03.2025 близько 14:00 години вона знаходилася за адресою: місто Дніпро, вул. Калинова, 14. Продавець, яка працювала в той день на тій точці, попрохала хвилин 20-25 простежити за товаром, на що вона погодилася. До приміщення зайшов чоловік та спитав, чи є горілка. Вона попрохала його зачекати хвилин 20, оскільки не мала права продавати товар, а лише стежила за ним, поки не прийде продавець. За чоловіком одразу прийшов співробітник поліції та забрав за прилавком двохлітрову пляшку з прозорою рідиною та дві пачки сигарет. Він попрохав її документи, на що вона надала закордонний паспорт. Після чого він почав щось писати. На її слова про те, що вона не працює, він не звертав жодної уваги. Він запевнив її, що це формальність, ці документи йому необхідні для внутрішньої звітності. Коли вона побачила, що було складено протоколи про адміністративні правопорушення, вона відмовилась від підпису та зазначила, що з протоколом не згодна. Права їй не роз`яснювали, адвокат, зі слів працівника поліції, їй не був потрібен, тому що це формальність. Спиртні напої та тютюнові вироби вона не продавала, в торгівельній точці не працює, не є суб`єктом підприємницької діяльності.

За таких обставин справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 , в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 413834 від 25.03.2025 за ч. 1 ст. 164 КУпАП ОСОБА_1 у вину ставиться здійснення реалізації тютюнових та алкогольних напоїв без відповідної ліцензії на даний вид діяльності.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, долучені:

-копія протоколу огляду;

-рапорт працівника поліції.

У зв`язку із цим слід зазначити, що згідно диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності,що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що регулюються у сфері господарської діяльності.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійснення без ліцензії видів господарської діяльності що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Господарською діяльністю відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» є будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі, коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно до ч. 1 ст. ст. 42 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» ліцензія на право провадження відповідного виду господарської діяльності надається, за умови реєстрації або взяття на облік суб`єкта господарювання у податкових органах та повідомлення таким суб`єктом господарювання про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, через які здійснюватиметься відповідний вид ліцензійної діяльності, відповідно до вимог пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, та проходження електронної ідентифікації онлайн в електронному кабінеті з дотриманням вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» і здійснення листування з контролюючим органом через електронний кабінет відповідно до прийнятої контролюючим органом заяви про бажання отримувати документи через електронний кабінет.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 413834 від 25.03.2025 зазначено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Разом з тим вказаний протокол не містить відомостей про те, кому ОСОБА_1 здійснювала реалізацію тютюнових виробів - цигарок, протягом якого часу вона здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, оскільки господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер), всі встановлені окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для висновку про здійснення господарської діяльності.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту того, що дії ОСОБА_1 щодо продажу тютюнових виробів та алкогольних напоїв без ліцензії мають систематичний характер.

Разом з цим, оскільки ч. 1 ст. 164 КУпАП, є бланкетною нормою та має відсилання на Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 № 3817-IX, тому в протоколі необхідно було зазначити, яку норму вказаного Закону було порушено, чого працівниками поліції не зроблено. У зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, до матеріалів справи не було долучено доказів того, що ОСОБА_1 є зареєстрованою як суб`єкт господарювання, яка самостійно здійснює господарську діяльність, зареєстрованою відповідно до закону як підприємець, тобто відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, що виключає в її діях наявність складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Виходячи із викладеного вважаю, що підстав для оцінки діяльності ОСОБА_1 як систематичної, з метою одержання прибутку, тобто, господарської не має, оскільки належних та допустимих доказів цих обставин суду не надано.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 413833 від 25.03.2025 за ч. 1 ст. 156 КУпАП ОСОБА_1 у вину ставиться здійснення реалізації тютюнових та алкогольних виробів без марок акцизного податку.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, долучені:

- протокол огляду від 25.03.2025 з якого слідує, що оглянуті тютюнові вироби та алкогольні напої, що реалізовувалися без марок акцизного податку, а саме: Marlboro red 1 шт.; 2 л пляшка з прозорою рідиною, яка має різкий запах алкоголю. Вищезазначену продукцію було вилучено;

- рапорт працівника поліції.

Приймаючи до уваги зміст протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 здійснювала реалізацію тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку, не зрозуміло, якими саме доказами працівники поліції обґрунтовують факт продажу тютюнових виробів та алкогольних напоїв, оскільки наявними доказами у справі не зафіксовано факту торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями без марок акцизного податку, зважаючи на те, що у справі відсутні як свідки правопорушення, так і інші докази придбання будь-ким вказаного товару у ОСОБА_1 .

Диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну торгівлю тютюновими виробами чи алкогольними напоями без марок акцизного податку.

В цій справі факту роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями без марок акцизного податку не встановлено, а за зберігання тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку адміністративної відповідальності не передбачено.

Також слід зазначити, що ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною нормою, а тому при описі суті правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, які норми діючого законодавства України порушено особою, яка притягається до відповідальності.

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в графі: «суть учиненого адміністративного правопорушення» не містить посилання на те, яку норму діючого законодавства України порушено ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним слід враховувати приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважити на практику ЄСПЛ у справі «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), де ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Як наслідок дані, відображенні поліцейським у протоколах про адміністративні правопорушення, про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, не підтверджені належними доказами по справі.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення обґрунтовано на припущеннях, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по об`єднаній в одне провадження справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: В.О.Лисенко