ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/5816/23 Головуючий в 1 інст. Котляр А.М.
Провадження №33/807/74/25 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.173 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн.,

стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. в дохід держави.

Згідно з постановою суду, 19 вересня 2023 року в період часу з 14-10 до 14-30 години ОСОБА_1 знаходячись у приміщенні Пенсійного фонду України за адресою м.Запоріжжя, вул.Василя Сергієнка, 48-а, вчинив дрібне хуліганство стосовно ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та викликати до суду потерпілу ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 .

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що обліковий журнал звернення громадян є неналежним доказом, оскільки вказаний доказ було здобуто незаконним шляхом.

Крім того, судом першої інстанції не було допитано потерпілу ОСОБА_2 .

Вважає, що аудіозапис, пояснення потерпілої та свідка не можуть бути доказом у справі, адже потерпіла та свідок є колегами по державній службі, відповідно, є зацікавленими особами по справі.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не проаналізував належним чином наявні в справі докази.

Так, згідно з матеріалами справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №888087 від 25 вересня 2023 року, у якому зазначено, що 19 вересня 2023 року в період часу з 14-10 до 14-30 години ОСОБА_1 , знаходячись у приміщенні Пенсійного фонду України за адресою: м.Запоріжжя, вул.Василя Сергієнка, 48-а, вчинив дрібне хуліганство стосовно ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

До протоколу додано:

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 25 вересня 2023 року;

- рапорт працівника поліції від 19 вересня 2023 року;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19 вересня 2023 року;

- письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 19 вересня 2023 року;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_4 від 19 вересня 2023 року;

- диск із аудіозаписом.

Дослідивши наявні в справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП України.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду першої інстанції є передчасним, оскільки на його підтвердження достатніх доказів в матеріалах справи немає.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не визнав свою вину та пояснив, що 19 вересня 2023 року він прийшов до Управління пенсійного фонду в Запорізькій області для того, щоб з`ясувати, чому йому припинили виплачувати пільги. Він нецензурно в адресу працівників пенсійного фонду не висловлювався, його слова були невірно сприйняті. Вважає, що склад правопорушення в його діях відсутній.

При розгляді справи в суді першої інстанції в якості свідка було заслухано ОСОБА_3 , яка займає посаду заступника начальника відділу №6 УПФУ, яка пояснила, що 19 вересня 2023 року до приміщення управління пенсійного фонду прийшов ОСОБА_1 із питанням про виплату йому пільг. Під час спілкуванням із начальником ОСОБА_2 він нецензурно лаявся, погрожував її розстріляти.

Під час апеляційного провадження у справі ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зауважив, що аудіозапис, що доданий до протоколу, не може бути доказом у справі, оскільки зроблений невідомо ким та за яких обставин. Голос на аудіозаписі дійсно схожий на його, але цей запис здійснювався не у кабінеті Пенсійного фонду, а в іншому місці. Запис зроблений в інший день, тобто не 19 вересня 2023 року. На самому записі не зафіксовано, що він висловлювався нецензурними словами, вів себе агресивно та погрожував фізичною розправою потерпілій. Запис зроблений на невідомий пристрій, а саме на власний телефон ОСОБА_2 .

При перевірці доводів ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже, громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

З протоколу про адміністративне правопорушення та з доданих до нього доказів таких обставин не убачається.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №888087 від 25 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 суть правопорушення належним чином не сформульована та не зазначено, у чиїй присутності відбувались події, зазначені у протоколі, та спокій яких саме громадян був порушений.

З метою перевірки доводів ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції за клопотаннями ОСОБА_1 неодноразово відкладав апеляційний розгляд справи за для виклику потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 , проте, вказані особи, у призначені судові засідання до суду апеляційної інстанції не з`являлись. Потерпіла ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції на кожне з призначених судових засідань направляла однакового змісту заяви, в яких зазначала, що вона прибувала у судове засідання, призначене на 14 червня 2024 року, однак слухання справи не відбулось, подальший розгляд справи просила проводити без її участі, оскільки через велике навантаження вона не зможе з`явитись до суду, просила врахувати надані нею пояснення при оформленні адміністративних матеріалів.

Свідок ОСОБА_4 також на адресу суду апеляційної інстанції направила заяву про розгляд справи без її участі та вказала про те, що вона не в повній мірі пам`ятає перебіг події, зазначених у протоколі, оскільки минув значний час, просила під час розгляду справи врахувати її пояснення, надані працівникам поліції під час оформлення адміністративних матеріалів та пояснення, надані нею в суді першої інстанції, оскільки ті пояснення будуть більш змістовними і коректними, аніж ті, які вона буде намагатись пригадати зі спливом часу.

В свою чергу, у письмових поясненнях ОСОБА_2 , долучених до протоколу, ідеться про події, які мали місце 19 вересня 2023 року та 13 лютого 2023 року. Зокрема, у своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 19 вересня 2023 року прийшов до неї на прийом з питання щодо отримання пільг як учасника бойових дій, вів себе агресивно, постійно висловлювався нецензурною лайкою, був незгоден з розміром призначених виплат, неодноразово погрожував їй фізичною розправою. 13 лютого 2023 року ОСОБА_1 також приходив на прийом до неї. Нецензурна лайка та погрози з боку ОСОБА_1 змусили її викликати службу охорони та поліцію.

В матеріалах справи міститься опитування особи ОСОБА_4 від 19 вересня 2023 року, згідно з яким, остання повідомила, що в цей день вона знаходилась на своєму робочому місці. До їх кабінету зайшов об 14:30 год. ОСОБА_5 з питання отримання пільги як УБД. Вів себе нахабно, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував керівнику фізичною розправою, на зауваження вести себе чемно не реагував.

При розгляді справи судом першої інстанції свідок ОСОБА_4 надала в цілому аналогічні пояснення та додатково зазначила, що ОСОБА_1 під час спілкування із начальником ОСОБА_2 погрожував розстріляти останню.

При апеляційному розгляді було досліджено долучений до протоколу аудіозапис (арк.справи 12) та встановлено, що з цього запису неможливо встановити, коли, ким та за яких обставин його було зроблено.

Не міститься такої інформації і в інших матеріалах справи.

Сам ОСОБА_1 не виключав того, що вказаним записом зафіксована його розмова зі співробітником Пенсійного фонду ОСОБА_2 , але наполягав на тому, що ця розмова відбувалась не 19 вересня 2023 року, а у інший день.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що цим записом не підтверджуються обставини, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 саме дрібного хуліганства у розумінні статті 173 КУпАП.

Зокрема, з відтвореного в судовому засіданні аудіозапису убачається, що чоловік обурений з приводу того, що йому, як учаснику бойових дій, не виплачують грошові кошти. Разом з цим, вказаним записом не зафіксовано погроз фізичною розправою та нецензурної лексики на адресу конкретної особи.

На переконання суду апеляційної інстанції, в матеріалах цієї справи відсутні достатні докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, в т.ч. не доведеним є і суб`єктивна сторона вказаного правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 діяв з мотивів задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Викладене свідчить про те, що суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи та не перевірив їх доказами, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні є передчасними та суперечать фактичним обставинам справи.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи не спростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП- через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 337/5816/23