Справа № 278/1389/25
Номер провадження 3/278/930/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Сімнадцятого березня 2025 року о 12 годині 20 хвилин на 6 км + 900 м автодороги Н-03 с. Тетерівка, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродною блідістю обличчя, вираженим тремтінням пальців рук, поведінкою, яка не відповідає обстановці, та, у порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Порушник вину не визнав та пояснив, що погодився пройти огляд на місці зупинки автомобіля, бо поспішає доставити товар. Після цього поліцейський запропонував йому проїхати до медичного закладу для визначення стану наркотичного сп`яніння мотивуючи тим, що в нього трусяться руки та поведінка, яка не відповідає обстановці. При цьому він пояснював поліціянту, що у нього трусились руки через те, що було холодно на вулиці, а в автомобілі не працювала пічка. Окрім того, він розхвилювався через те, що вперше був зупинений працівниками поліції та півтора року як отримав посвідчення водія.

Адвокат Романчук Р.М. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що факт відмови порушника від проходження освідування доводиться відеозаписом з портативного відеореєстратора поліціянта з якого вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію поліціянта проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду особи на визначення стану, зокрема наркотичного сп`яніння. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліціант направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Твердження порушника та адвоката про те, що поліціантом була порушена процедура огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, а ОСОБА_1 погодився пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу спростовується згаданим відеозаписом, з якого вбачається, що після закінчення процедури розгляду справи за перевищення швидкості, поліціянт пояснює порушнику про виявлення у нього таких ознак наркотичного сп`яніння, як блідість обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, запитує чи погоджується ОСОБА_1 пройти освідування на визначення стану наркотичного сп`яніння та пропонує проїхати до медичного закладу, однак порушник повідомив, що йому потрібно проконсультуватись. Надалі поліціянт двічі пропонує ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, пояснює процедуру такого огляду але останній, після розмови з кимось по телефону, відмовився від освідування мотивуючи тим, що поспішає.

Також не знайшли свого підтвердження пояснення порушника про те, що він повідомляв поліцейських, що через низьку температуру повітря та відсутність пічки в автомобілі у нього тремтять руки та бліде обличчя, а також про те, що у нього товар, який необхідно доставити у певні строки, оскільки вони спростовуються згаданим відеозаписом.

Окрім того, суд вважає безпідставним твердження адвоката, що працівники поліції не могли вказати порушнику на ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки це спростовується відеозаписом та направленням.

Своєю чергою, факт керування порушником за вказаних у протоколі обставин доводиться згаданим відеозаписом та постановою серії ЕНА №4289642 від 17.03.2025 про накладення штрафу за перевищення встановленого обмеження швидкості, що не заперечується винним.

З огляду на викладене, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд дійшов переконання, що у діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та призначає адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Строк пред`явлення до примусового виконання в межах трьох місяців.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 10 днів з моменту винесення.

Копію даної постанови протягом трьох днів направити особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, визначений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом.

Суддя: