Справа № 375/1104/25
Провадження № 3/375/831/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року селище Рокитне Білоцерківського району Київської області

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Антипенко В. П.,

розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до матеріалів справи, 24.04.2025 о 15 год. 34 хв. по вул. Центральна у с. Ольшаниця Білоцерківського району Київської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом електроскуиер FORTE, без реєстраційного номеру з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість. Від проходження огляду у визначеному законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Пояснив, що 24.04.2025 після того, коли його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, він погодився. Вже рухаючись у поліцейському автомобілі, ОСОБА_1 поліцейський показав надруковане на своєму телефоні повідомлення, у якому було написано, що він може відмовитися від проходження огляду. Після того, як ОСОБА_1 запитав, яка буде за це відповідальність, поліцейський таким самим способом написав та показав на телефоні повідомлення, у якому було написано, що нічого за це не буде. Це і стало причиною для відмови від огляду.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Калітенко С. О. подав клопотання про закриття провадження по справі, мотивуючи його тим, що вчинення правопорушення було спровокованим працівником поліції, не було причини для зупинки транспортного засобу, не було озняк наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . Також захисник вказував на те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи, батьки його померли.

Суддя, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 24.04.2025 року серії ЕПР1 № 310634 вбачається, що 24.04.2025 о 15 год. 34 хв. по вул. Центральна у с. Ольшаниця Білоцерківського району Київської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом електроскуиер FORTE, без реєстраційного номеру з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість. Від проходження огляду у визначеному законом порядку відмовився.

Відповідно до акту огляду на стан наркотичного сп`яніння, огляд проводився у зв`язку із виявленими ознаками такого сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився.

Факт встановлення ознак наркотичного сп`яніння підтверджується також даними файлів зафіксованими із застосуванням нагрудної камери патрульного поліцейського, та записаною копією на СD-диск. Факт керування транспортним засобом зафіксовано у файлі clip-1. У файлі clip-3 о 15.43 за місцевим часом зафіксовано згоду на проходження огляду, а о 15.54 - відмову ОСОБА_1 від проходження огляду.

Відповідно до акту огляду на стан наркотичного сп`яніння, огляд проводився у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками такого сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість.

Матеріалами справи не спростовано жодну із цих ознак. А тому суддя не приймає до уваги у цій частині заперечення захисника.

Доводи захисника про те, що у поліцейського були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, і така зупинка є незаконною, є безпідставними, оскільки предметом доказування є фактичні дані щодо відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху України, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Водночас, керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

До того ж, наявність або відсутність законних причин для зупинки транспортного засобу не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а відтак не підлягають доказуванню у даній справі.

Крім цього, доводи захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не беруться судом до уваги також й у зв`язку з тим, що з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, такий обов`язок прямо передбаченийп.2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Водночас, суддею досліджено та співставлено пояснення ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні, та подіями, які відбувалися у службовому автомобілі працівників поліції, які його везли до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Так, у файлі clip-0 о 15.52 за місцевим часом зафіксовано, як працівник поліції передає на заднє сидіння автомобіля, де у цей час перебував ОСОБА_1 , телефон. Через деякий час ОСОБА_1 запитує: «А що буде?». Після цього працівник поліції знову передає на заднє сидіння телефон. О 15.54 ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду.

Дані обставини підтверджуються і іншими доказами по справі, зокрема протоколом опитування ОСОБА_1 від 13.05.2025

За таких обставин, суддя вважає покази ОСОБА_1 правдивими, оскільки вони узгоджуються із матеріалами справи.

Суддя звертає увагу на те, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, отримані шляхом провокації докази не можуть бути використані в судочинстві, оскільки це є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод у зв`язку з порушенням принципу справедливості.

З цих підстав суд не може визнати допустимим доказом протокол про адміністративне правопорушення від 24.04.2025 серії ЕПР1 № 310634.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до юридичної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення буде незаконним та несправедливим.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень пункту 2.5 Правил дорожньогоруху України та відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України.

Внаслідок зазначеного, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, через відсутність складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. П. Антипенко