Справа № 690/250/25
Провадження № 3/690/96/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Багачеве

Суддя Багачевського міського суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 07.10.2019 року територіальним підрозділом Державної міграційної служби України № 7117, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , постановою Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 15.01.2025 року серії ЕНА № 3862470 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за фактом вчинення адміністративних правопорушень, інші відомості суду не відомі, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Багачевського міського суду Черкаської області зі Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які постановами від 01.05.2025 року та 07.05.2025 року об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 27.04.2025 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 шляхом висловлення на її адресу образ нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкоди психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 27.04.2025 року вчинив адміністративне правопорушення, а саме: домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого завдано шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також ОСОБА_1 27.04.2025 року о 13 год. 22 хв., у порушення пп. а ) п. 2.9 Правил дорожнього руху, керував мопедом Yamaha Jog , б/н, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду, проведеного на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора Alkotest 6810 Drager, яким встановлено ступінь його алкогольного сп`яніння 1,13‰.

Своїми діями ОСОБА_1 27.04.2025 року вчинив адміністративне правопорушення керування транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також ОСОБА_1 , будучи постановою Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 15.01.2025 року серії ЕНА № 3862470 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, повторно упродовж року, в порушення пп а) п. 2.1 Правил дорожнього руху, 27.04.2025 року о 13 год. 22 хв. керував мопедом Yamaha Jog , б/н, не маючи права керування даним транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії.

Своїми діями ОСОБА_1 27.04.2025 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.

ОСОБА_1 , будучи завчасно та належним чином обізнаним з місцем, датою та часом розгляду справи, що підтверджується її матеріалами, в судове засідання не з`явився. Відповідно до змісту телефонограми ОСОБА_1 повідомив, що перебуває на заробітках в м. Києві та немає змоги приїхати до суду, просив розглянути справу за його відсутності, оскільки визнає вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 надала пояснення за змістом яких 27.04.2025 року близько 12 год. перебувала за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , та її співмешканець ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, почав безпідставно її ображати з використанням нецензурної лайки та погрожувати фізичною розправою. Злякавшись такої поведінки ОСОБА_1 вона викликала працівників поліції. Також вказала, що загалом така поведінка не характерна для ОСОБА_1 та він не агресивний у побуті.

Згідно рапорту оперативного чергового Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області 27.04.2025 року о 12 год. 58 хв. зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що чоловік чинить фізичне домашнє насильство.

Переглядом відеозаписів, долучених до матеріалів справи, встановлено, що під час відібрання працівниками письмових пояснень у ОСОБА_2 за фактом повідомлення працівників поліції про вчинення домашнього насильства відносно неї ОСОБА_1 , до місця свого проживання на мопеді під`їхав ОСОБА_1 , будучи без мотошолому, та маючи зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора, яким встановлено ступінь його алкогольного сп`яніння 1,13‰, та вказаний результат він не оскаржував, оскільки повідомив, що випив близько 4 пляшок пива.

Відповідно до роздруківки Alkotest 6810 Drager результату тесту на стан алкогольного сп`яніння станом на 13 год. 28 хв. 27.04.2025 року ступінь сп`яніння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 1,13‰.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 15.01.2025 року серії ЕНА № 3862470, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з керуванням 15.01.2025 року мопедом Yamaha Jog , б/н, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, не маючи посвідчення водія категорії «А», полісу страхування, та з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 27.04.2025 року серії ЕНА № 4596327, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з керуванням мопедом Yamaha Jog , б/н, без мотошолому та без обов`язкового полісу страхування наземних транспортах, та з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали адміністративних справ, що мають доказове значення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, встановивши фактичні обставини справ, керуючись законом та правосвідомістю, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні 27.04.2025 року адміністративних правопорушень, а саме: домашнього насильства, тобто умисному вчиненні дій психологічного характеру, внаслідок чого завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; повторному протягом року керуванні транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП; керуванні транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За змістом п. 3) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашній насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під психологічним насильством у національному законодавстві розуміють форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, крім іншого, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до змісту пп. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) (далі Правила дорожнього руху), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

З урахуванням вказаного, крім іншого, діянням, що утворює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка є нормою-дефініцією для ч. 5 ст. 126 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно пп. а) п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу, крім іншого, повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом вимог п. 2.13 Правил дорожнього руху для керування мопедами особа повинна мати посвідчення водія категорії «А1».

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2, 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії, зокрема мототранспортними засобами (категорії «А1, А»), може бути надано особам, які досягли 18-річного віку, та підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

При цьому, в ході розгляду справи не встановлено наявність обставин, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема вчинення ним 27.04.2025 року вищевказаних адміністративних правопорушень в стані крайньої необхідності, у розумінні ст. 18 КУпАП, чи в стані неосудності, в розумінні ст. 20 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є вчинення ним вказаних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Положеннями ч. 1 ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до змісту правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.02.2023 року в справі № 464/4690/20, суд, призначаючи особі адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, обмежує таке його право на певний строк, що призводить як до формального, так і до реального унеможливлення керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладених у постанові від 04.09.2023 року в справі № 702/301/20, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Також Верховним Судом вказано, що при цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Вказані висновки Верховного Суду є вагомими та підлягають до застосування, в якості аналогії і під час накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за адміністративні правопорушення на транспорті, санкцією яких передбачено такий вид даного адміністративного стягнення, в силу того, що відповідно до змісту абз. 2 п. 20, абз. 8 п. 21 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 511), рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами, яке набрало законної сили, підлягає надсиланню до територіального сервісного центру МВС за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, зазначеної в цьому рішенні, та вже перед складенням іспитів працівник територіального сервісного центру МВС, крім іншого, перевіряє відомості про особу, яка подала зазначені документи, за державними реєстрами щодо осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.

З огляду на вказане вбачається, що накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами особи, яка навіть не отримувала посвідчення водія, перешкоджатиме і в майбутньому отримати його упродовж строку, визначеного в судовому рішенні, зокрема в формі постанови.

Положеннями ст. 28 КУпАП передбачено, що оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

За змістом абз. 4 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно надіслані до суду матеріали справи не містять відомостей щодо належності ОСОБА_1 чи будь-якій іншій особі мопеду Yamaha Jog , б/н, яким 27.04.2025 року керував ОСОБА_1 , що виключає можливість накладення додаткового стягнення у виді оплатного вилучення даного транспортного засобу.

З огляду на вказане, при визначені ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення, у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки воно є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених ним, враховуючи обставину, що обтяжує його покарання, характер та обставини вчинених правопорушень, особу винного, який неодноразово вчиняє адміністративні правопорушення на транспорті, вважаю за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, розмір якого є безальтернативним за санкцією даної статті, 2 400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також з урахуванням встановлених обставин справи та пояснень потерпілої ОСОБА_2 , що протиправна поведінка, яка характеризується як домашнє насильство, не є характерною для ОСОБА_1 , вважаю, що відсутня необхідність направлення ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до ст. 39-1 КУпАП.

З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 40-1 КУпАП наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 23, 33-35, 40-1, ч. 5 ст. 126, 130, 173-2, 245, 251, 265, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні 27.04.2025 року адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який підлягає сплаті за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕПК), код класифікації доходів бюджету 22030106, з обов`язковим зазначенням у призначені платежу «сплата судового збору стягнутого на користь держави постановою Багачевського міського суду Черкаської області від 13.05.2025 року в справі № 690/250/25».

Штраф має бути сплачений правопорушником на рахунок за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0023001, отримувач ГУК у Черкаській області/Черкаська обл./21081300, код отримувача 37930566, банк отримувача Казначейство України (ЕПК), код класифікації доходів бюджету 21081300, з обов`язковим зазначенням у призначені платежу «сплата штрафу за постановою Багачевського міського суду Черкаської області від 13.05.2025 року в справі № 690/250/25, протоколи про адміністративне правопорушення від 27.04.2025 року серії ЕПР1 № 313189, від 27.04.2025 року серії ЕПР1 № 313172, від 27.04.2025 серії ВАД № 438561», не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) грн., та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до Черкаського апеляційного суду через Багачевський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Линдюк В.С.