Березівський районний суд Одеської області
19.05.2025
Справа № 494/611/25
Провадження № 3/494/278/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2025 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2025 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказані справи надійшла в провадження судді Римар І.А. та справу призначено на 08.04.2025 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №278721 від 22.03.2025 року, вбачається, що 22.03.2025 року о 17.35 год. в с. Чигирин Березівського району Одеської області по польовій дорозі ОСОБА_1 керував автомобілем марки НІВА д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки Т.З. зі згоди водія за допомогою приладу Драгер тест 169, результат склав 0,80 ‰. В лікарню для проведення медичного огляду на стан сп`яніння їхати відмовився, чим порушив п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КупАП.

08.04.2025 року від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про відкладення слухання справи на іншу дату, у зв`язку з не можливістю прибути до суду його захисника Шулика М.Ю.

Слухання справи відкладено на 29.04.2025 р.

14.04.2025 року на адресу суду надійшли письмові пояснення з додатками в яких, захисник Колоскова вважав протокол про адміністративне правопорушення незаконним та просив закрити провадження по справі. Так, ОСОБА_1 своєї вини не визнає. Зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, на місці зупинки не були встановлені поліцейським. З результатами тесту, водій не погоджувався та вважав їх сумнівними. З результатами тесту не погодився, а тому відмовився від його підпису. Працівники поліції не пропонували пройти медичний огляд у лікарні та направлення до лікарні не складали. Працівники поліції не роз`яснили прав та обов`язків у законному порядку. У зв`язку з такими діями поліцейських, ОСОБА_1 не видався тимчасовий талон на право керування транспортним засобом та останній скаржився до відділку поліції. На підставі викладеного, просили закрити провадження по справі.

В судовому засіданні 29.04.2025 р захисник Шулик М.Ю. надав пояснення, зазначавши, що вказаний протокол відносно ОСОБА_1 складено з порушеннями згідно інструкції. Просив викликати поліцейських Вербицького В.В та Костенка В.В, які складали вищевказані матеріали про адміністративне правпорушення.

На підставі наданих пояснень, враховуючи заявлене клопотання про виклик поліцейських, судом винесена постанова про виклик вказаних осіб та слухання справи відкладено на 13.05.2025 р.

13.05.2025 року слухання справи відкладено на 19.05.2025 р на підставі заяви адвоката Шулика М.Ю про відкладення справи у зв`язку з його відрядженням до м. Одеси, а саме до Одеського апеляційного суду.

Під час розгляду справи 19.05.2025 р захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував факт вчинення його підзахисним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та звернув увагу суду на численні порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння зі сторони працівників поліції. Також просив залучити до матеріалів справи судову практику за його участю в аналогічній справі (постанова Кропивницького апеляційного суду суддя Ремез П.М. від 11.04.2025 року № провадження 33/4809/248/25). Зауважив, що поліцейські не роз`яснювали ОСОБА_1 права, а порядок проведення огляду на стан сп`яніння проведений з порушеннями. Направлення на медичний огляд до відповідно закладу взагалі не складалося. Крім того, зазначив, що співробітниками поліції після вилучення у ОСОБА_1 водійського посвідчення йому не було вручено тимчасового талону на право керування, у зв`язку з чим ОСОБА_1 письмово подав скаргу до Березівського РВ ГУНП в Одеській області, також йому не було вручено копії даного протоколу, на підставі цього просив провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Під час судового засідання 19.05.2025 року допитаний поліцейський ОСОБА_4 , зазначив, що він разом з поліцейським ОСОБА_5 22.03.2025 року перебували на чергуванні. Під час патрулювання в с. Чигирин Березівського району Одеської області по польовій дорозі біля села був зупинений автомобіль Ніва з причіпом без номерного знака під керуванням ОСОБА_6 . Під час складання протоколу було почуто у ОСОБА_6 запах алкоголю з порожнини рота. На підставі цього, було запропоновано йому пройти тест на Драгер, на що він погодився та результати показали позитивний результат. З цих підстав складено протокол за ч.1 ст 130 КУпАП, а саме за порушення п.2.9 а ПДР. Також вказав, що ОСОБА_7 відмовився від надання пояснень та відмовився їхати до лікарні.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 вказав, що дійсно 22.03.2025 р він разом з поліцейським ОСОБА_4 патрулювали в с. Чигирин Березівського р-н. Ними був зупинений автомобіль Ніва з причепом без номерного знаку. Під час спілкування з водієм у нього було чутно запах алкоголю з порожнини рота, а також в нього було видно почервоніння очей. На підставі цього водієві було запропоновано на місці зупинки пройти освідування приладом Драгер, на що останній погодився. З показниками Драгер ОСОБА_7 погодився, але від підпису та пояснень відмовився. Також зазначив, що направлення до медичного закладу не складалося, так як водій погодився з показниками Драгер.

Заслухавши пояснення учасників по справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, переглянувши надані поліцейськими відеозаписи, суд доходить до наступного висновку:

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, яким передбачено правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 статті 251 КУпАП передбачено: «Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу».

Оскільки, ОСОБА_1 та його представник вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП - не визнає, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо обвинувачення у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд звертає увагу на наступне:

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення від 22.03.2025року, з яким останній не погодився; роздруківка Драгеру, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеодокази.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №278721 від 22.03.2025 року, вбачається, що 22.03.2025 року о 17.35 год. в с. Чигирин Березівського району Одеської області по польовій дорозі ОСОБА_1 керував автомобілем марки НІВА д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки Т.З. зі згоди водія за допомогою приладу Драгер тест 169, результат склав 0,80 ‰. В лікарню для проведення медичного огляду на стан сп`яніння їхати відмовився, чим порушив п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КупАП.

Відповідно до виписаних у ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даному випадку, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, водію ставиться обвинувачення саме за п.2.9 а Правил дорожнього руху, а саме: водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Разом з цим, суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначено: про те що результат тесту склав 0,80 проміль, проте не вказується, чи згоден з вказаним результатом тесту водій, а вказується : « … в лікарню для проведення медичного огляду на стан сп`яніння їхати відмовився…»

При цьому, як вбачається з роздруківки Драгер, останній відмовився його підписувати та як зазначив у судовому засіданні захисник, з даними результатами водій не погодився.

Водночас, п.2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що в лікарню для проведення медичного огляду на стан сп`яніння їхати відмовився, а тому поліцейський не вірно зазначив про порушення саме п.2.9 а ПДР, оскільки доказів згоди з результатами тесту у матеріалах справи відсутні, в протоколі про адміністративне правопорушення про згоду з показами - не зазначено, а під час судового засідання поліцейський вказав, що водій відмовився надавати будь-які письмові пояснення, що в контексті спірного протоколу не підтверджує об`єктивну сторону адміністративного правопорушення і вказує на невідповідність суті адміністративного правопорушення нормативному акту, який зазначений в протоколі поліцейського.

Окрім цього, суд також звертає увагу, на посилання захисника щодо судової практики Кропивницького апеляційного суду (Справа 404/296/25 від 11.04.2025 року суддя Ремез П.М.).

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, встановлюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкції).

Згідно пункту 2 розділу І « Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції також передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції .

Разом з цим, судом встановлено з відеозапису про не дотримання працівником поліції п. 3 розділу І та п.1розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, оскільки лише за наявності виявлених поліцейським ознак алкогольного сп`яніння та повідомлення про їх наявність водієві, поліцейський має підстави вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров`я.

Посилання допитаних у судовому засіданні поліцейських про зазначення ознак алкогольного сп`яніння, передбачених пунктом 3 Розділу І Інструкції, спростовується переглянутим відеозаписом, з якого видно, що працівник поліції водієві пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці його зупинки, при цьому, не зазначає водієві жодної з вищезазначених ознак алкогольного сп`яніння, що передбачені пунктом 3 даної Інструкції.

В подальшому, з відеозапису вбачається, що поліцейський для отримання письмових пояснень запитує у ОСОБА_8 щодо вживання ним алкоголю, на що водій знову зазначає, що не вживав алкоголь, а п`є лише ліки так як має інвалідність. При цьому, суд звертає увагу про те, що поліцейській взагалі не роз`яснює порядок освідуванння, не надає сертифікату відповідності, ні свідоцтва про повірку робочого засобу Драгер.

Як видно з відеозапису, після продуву приладу Драгер, поліцейський зазначає, чи погоджується водій з показами тесту та чи бажає їхати до медичного закладу на освідування, на що останній просить можливість подзвонити, при цьому поліцейський ОСОБА_5 зазначає, що вже не має сенсу дзвонити.

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинку лише при виявлені ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.3 розділу І Інструкції, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

При цьому, суд наголошує, що поліцейський повинен належним чином роз`яснити не тільки процедуру освідування на стан алкогольного сп`яніння, а також права та обов`язки у разі притягнення до адміністративної відповідальності, проте не створювати думку, що після продуву Драгер, останній фактично повинен визнавати ці покази без належного роз`яснення у разі незгоди або відмови від підпису з результатами.

Посилання поліцейського на те, що останній погодився з результатами, а потім відмовився від підпису - не спростовує наявність порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, який виноситься лише після збору усіх матеріалів та їх дослідження працівником поліції. При цьому, в матеріалах справи, які складались поліцейським відсутні будь-які письмові докази стосовно того, що водій погодився з результатами тесту.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду - тягне за собою визнання недійсними результату огляду та порушення порядку складення протоколу.

За відсутності приписів КУпАП щодо підстав для визнання доказів недопустимими, вважаю за необхідне застосовувати норми КПК України, які регулюють подібні за змістом правовідносини (аналогія закону ст. ст. 86 - 87 КПК України).

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 86 КПК України).

Згідно зі ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У рішенні в справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 щодо порушення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та застосування спеціальних технічних засобів є доведеними, оскільки вони не спростовуються матеріалами справи. Будь-яких ознак алкогольного сп`яніння , передбачених п.3 Інструкції поліцейським не зазначено під час пропонування пройти продув Драгер; при освідуванні з показами приладу Драгер, поліцейські у протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксували його згоду, а навпаки зазначили, про те, що останній відмовився їхати в лікарню на освідування; а тому, з урахуванням заперечень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судом втсановлено, що у протоколі вказано на невідповідність суті адміністративного правопорушення нормативному акту, який зазначений поліцейським.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, з урахуванням вищевикладених порушень з боку поліцейського як під час освідування, так і під час складання адміністративного протоколу, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає закрити провадження саме на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, оскільки зважаючи на надані письмові пояснення ОСОБА_1 та ознайомившись з відеозаписом щодо порушення поліцейськими Порядку та Інструкції щодо освідування на стан алкогольного сп`яніння, суд доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КупАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 268, 283- 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови складено та підписано 20.05.2025 року

Суддя І.А. Римар

.