Справа № 588/17/25
провадження № 3/588/56/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24.12.2024 о 10 год. 21 хв. у с.Боромля дорога Н 12 км.38 керував транспортним засобом CHRYSLER номерний знак НОМЕР_1 e стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу Drager Alcotest 7510. Результат огляду позитивний 0,42 %0, що зафіксовано на відео реєстратор персональний нагрудний Motorola Solutions VB400-471158, чим порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, та не повідомив суд про причину неявки.

Судове засідання у справі відкладалось неодноразово через неможливість взяти участь у засіданні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Але в останні засідання ОСОБА_1 не з`являвся, інформації щодо поважності причин своєї відсутності не повідомляв.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Таким чином, з урахуванням викладеного вважаю, що оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, поважних причин неявки до суду не повідомив, в розумні інтервали не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження, справа може бути розглянута без його участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП знайшла своє підтвердження, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, деяких лікарських препаратів тощо, що знижують реакцію і увагу водія.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частини 1 статті 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за обставин, установлених судом, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 203925 від 24.12.2024, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.2);

- результатом тесту № 343 від 24.12.2024 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими 24.12.2024 о 10 годині 35 хвилини ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,42 ‰ (а.с. 3, 4);

- розпискою ОСОБА_2 від 24.12.2024 (а.с.5);

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, які містять фактичні дані про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та процедуру його огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку (а.с. 8).

Вказані докази є належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного та є та достатніми, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про накладення стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП враховую особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, яке є небезпечним правопорушенням, тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у визначеному в санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя виходить з таких мотивів.

Відповідно до довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Дар`ї Леонової у відповідності до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 15.12.2020, за частиною 1 статті 130 КУпАП не притягувався (а.с.6).

Натомість під час телефонної розмови ОСОБА_1 повідомив, що на даний час посвідчення водія не має, проходить навчання у автошколі у м.Суми.

Указаний факт підтверджується постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.11.2022, яка набрала законної сили 02.12.2022, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмір 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від № 18 від 19.12.2008) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених частиною 3 статті 121, частиною 4 статті 122, 122-2, 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, оскільки ОСОБА_1 не має права керування транспортним засобом, адміністративне стягнення у виді позбавлення прав керування транспортним засобом до нього не підлягає застосуванню.

Згідно пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 40-1, 130, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Лебедь