Справа № 951/293/25
Провадження №3/951/173/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП

у с т а н о в и л а:

08.05.2025 до Козівського районного суду Тернопільської області надійшов адміністративний матеріал з Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 423160 від 25.04.2025 зазначено, що 30.03.2025 о 13:00 гр. ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків, а саме залишила без нагляду свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності органом поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала. Пояснила, що 30.03.2025 близько першої години дня залишила дитину із свекрухою й пішла в магазин за продуктами; син раптово вибіг з дому в невідомому напрямку; дізнавшись про це, вона повідомила на лінію «102» й сусідів; згодом дитину знайшли; не вважає себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, так як не ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суддя дійшла таких висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статтею 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах дії, бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП за своєю природою є бланкетною нормою, тобто такою, що відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків щодо виховання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини та фізичні покарання, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується ухилення від виконання батьківських обов`язків, що проявилось у залишенні без нагляду свого малолітнього сина ОСОБА_2 .

На підтвердження обставин, викладених у протоколі до матеріалів справи долучено: рапорт працівника поліції від 30.03.2025; заяву від 30.03.2025; письмові пояснення ОСОБА_1 від 30.03.2025; фотознімки.

Однак, на переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки в них відсутні будь-які відомості, які б свідчили про факт ухилення останньої від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилається (не зазначено) яку саме норму спеціального закону порушила ОСОБА_1 .

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 423160 складено з порушенням вимог ст. 254 КУпАП 25.04.2025, в той час, як подія адміністративного правопорушення відбулася 30.03.2025; письмові пояснення в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відібрані 30.03.2025.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі адміністративного правопорушення немає.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 184, 251, 256, 280, 283-285 КУпАП

п о с т а н о в и в:

закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя О. Б. Гриновець