Провадження №3/748/196/25
Єдиний унікальний № 748/198/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Базарної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, механіка- водія танкової роти, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення у тому, що він 11 січня 2025 року о 09 год. 21 хв. на 117 км а/д М-01 Київ-Чернігів-Н.Яриловичі у с. Топчіївка Чернігівського району Чернігівської області керував автомобілем марки «ВАЗ 210990», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою секретаря судових засідань про доставку повідомлення у додаток «Vider».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у розгляді справи, однак ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить, тому за відсутності клопотання про відкладення розгляду справи та належного повідомлення про розгляд справи суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Адвокат Тарасенко О.Є. просив суд закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, надавши суду письмове клопотання. Суду зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП складено без достатніх для того підстав, його підзахисний не перебував у стані наркотичного сп`яніння, ознак наркотичного сп`яніння не мав, що підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського, крім того на пропозицію поліцейського погодився на проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, що тричі зафіксовано на відеозаписі, і лише після наполегливо неодноразового схиляння поліцейського при відведеній у бік відеокамері, та повідомленні, що автомобіль необхідно буде на сім діб до надходження результатів аналізу сечі залишити на узбіччі, все таки відмовився від проходження огляду та погодився на складення протоколу на місці. Зазначив, що його підзахисний є військовослужбовцем, їхав на декілька днів у відпустку до м. Олександрія Кіровоградської області, поліцейський скориставшись ситуацією, схилив його до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вважає, що мала місце провокація з боку поліцейського, законних підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення не було, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції №1452/735 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції №1452/735Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом пункту 4 розділу І Інструкції №1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Вимога поліцейського до водія про проходження огляду обов`язково повинна бути законною, обґрунтованою, а також відповідати встановленому порядку, зокрема положенням статті 266 КУпАП та відповідним вимогам Інструкції №1452/735 та Порядку №1103.

Отже, огляд водія на встановлення стану наркотичного сп`яніння проводиться тільки після того, як у поліцейського виникли підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що визначені в п. 4 розділу І Інструкції.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 210990», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці).

До протоколу про адміністративне правопорушення надано відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, однак при оцінці наданого поліцейськими відеозапису суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026 (зареєстрованої в МЮ України 11.01.2019 року № 28/32999, в подальшому Інструкція від 18.12.2018) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Так, на переглянутому судом відеозаписі з бодікамери поліцейського зафіксовано, що ОСОБА_2 зупинений поліцейськими за перевищення швидкості руху. Пройти огляд на стан сп`яніння інспектор запропонував йому лише після тривалого спілкування із ОСОБА_2 , пов`язаного з притягненням до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за перевищення швидкості руху, при цьому не зазначав про наявність у нього будь- яких ознак наркотичного сп`яніння. У ході спілкування поліцейський з`ясовував як давно ОСОБА_2 вживав алкогольні напої чи наркотичні засоби. І лише після того, як ОСОБА_2 зазначив, що рік тому вживав " солі", поліцейський зазначив, що невідомо скільки вони тримаються у організмі людини та запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_2 погодився.(9.31), поліцейський почав зазначати, що це займе певний час, потрібно їхати до м. Чернігова до спеціалізованого закладу і він може відмовитись від проходження такого огляду.( 9.32). ОСОБА_2 зазначає, що він військовослужбовець, їде у відпустку, йому ще їхати близько 500 км, тому запропонував швидше їхати на освідування.( 9.40) Поліцейський повідомляє про судову практику, згідно якої військових суд може і не позбавляти прав керування за ст. 130 КУпАП та зазначає, що після здачі біологічного матеріалу необхідно буде чекати 7 днів результатів і він буде відсторонений у цей час від керування транспортним засобом. При цьому поліцейський зняв відеокамеру на поставив на дах службового автомобіля, направленою на автодорогу, таким чином, що фіксувала рух сторонніх автомобілів та не фіксувала спілкування поліцейського із ОСОБА_2 . Одразу після того, як поліцейський повернув камеру на належне місце, він знову запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що той відмовився, пояснюючи, що поспішає у відпустку та не має на це часу.

З переглянутого судом відеозапису, на якому видно обличчя ОСОБА_2 , видно як він пересувається, спілкується з поліцейськими, при цьому поводить себе адекватно, пальці рук у нього не тремтять, є підстави суду прийти до висновку про відсутність у нього зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_2 заперечує вживання наркотичних засобів, зазначає, що лише рік тому спробував «солі», але йому не сподобалось і більше він не вживає, проте поліцейський пропонує пройти йому огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння за відсутності видимих ознак такого сп`яніння.

Згідно з усталеною судовою практикою, описані в п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному конкретному випадку.

Пропозиція поліцейського про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є надуманою, пред`явлена до ОСОБА_2 без достатніх до того підстав, тому не породжувала обов`язку у ОСОБА_2 погодитись на проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а саме Психо- неврологічній лікарні у м. Чернігові.

Таким чином, дії поліцейського не відповідали вимогам статті 266 КУпАП, Інструкції №1452/735 та Порядку №1103.

Також, суд звертає увагу, на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), m. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У матеріалах справи також відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відповідно до частини першої статті 266 КУпАП в порядку, передбаченому п.1 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 Міністерства внутрішніх справ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853. Наявний у матеріалах справи рапорт не є належним доказом відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Системний аналіз доказів, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, у своїй сукупності дає підстави для сумніву щодо ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння та для висновку про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що полягає у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави (рішення від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції»).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зазначає, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України» та ін.).

Враховуючи викладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП слід закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284 п. 1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області.

Суддя Хоменко Л.В.