Справа №521/4992/25
Номер провадження 3/521/2667/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тихонової О.А.,

за участю секретаря Трояненко А.Ю., представника Одеської митниці

Державної митної служби України Бурчо І.Й., захисника адвоката Петрова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду міста Одеси справу, що надійшла з Одеської митниці ДМС України за протоколом №1038/10000/24 від 28.11.2024 року складеним відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи - керівник ТОВ «СОЯТЕХ», ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ,

за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшов протокол № 1038/10000/24 від 28.11.2024 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Зі змісту протоколу про порушення митних правил вбачається, що 07.11.2024, в зоні митного контролю митного поста «Спеціалізований» Київської митниці (ЦСС АТ «ДХЛ-ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА»; м. Київ, Лугова, 9), при митному огляді міжнародного експрес-відправлення документального характеру № , яке переміщувалось з території Республіки Індія від відправника - «SANTRAM FOOD EXPORTS» (Республіка Індія) до України на адресу одержувача «SOYATECH LTD» (32 KNYAZIVSKA, OF 219, ODESSA 65029, UA) (ТОВ «СОЯТЕХ» (Україна, 65029, м. Одеса, вул. Князівська, 32, офіс 219), виявлено оригінал рахунка-фактури (інвойсу) від 06.09.2024 № SFEEI22/2024-25 на товари індійського походження, що переміщуються у контейнері № CAAU5537075 - «зневоднена подрібнена біла цибуля» у загальній кількості 879 пакувань (429 мішків та 450 коробок) загальною вагою брутто 15 537,60 кг, нетто 15 006,00 кг, вартістю 33 178,05 доларів США на умовах поставки FOB Pipavav Port згідно з Інкотермс, виданий продавцем компанією «SANTRAM FOOD EXPORT» (S-3 2ND FLOOR, PANDIT DINDAYAL COMPLEX, VASITALAV, MAHUVA-364290) (Індія) до покупця «SOYATECH» LLC (UKRAINE, 65005, ODESA, PROKHOROVSKA STREET, BUILDING 51) (ТОВ «СОЯТЕХ» (Україна, 65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, буд. 51).

Відповідно до інформації, наявної на офіційному веб-сайті компанії «DHL» (https://www.dhl.com), 08.11.2024 міжнародне експрес-відправлення документального характеру № доставлено на адресу одержувача та при отриманні проставлено підпис « ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ).

Згідно з відомостями ІКС «Податковий блок», одноосібним засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «СОЯТЕХ» () є громадянка України ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що на думку митного органу, свідчить про те, що міжнародне експрес-відправлення документального характеру № було доставлено безпосередньо до ТОВ «СОЯТЕХ» ().

За результатом проведеного аналізу інформації, наявної в інформаційних базах даних Державної митної служби України, встановлено, що 26.11.2024, в зоні діяльності Одеської митниці (п/п «Чорноморський рибний порт») за попередньою митною декларацією типу ІМ/ЕЕ від 22.11.2024 № 24UA80U0, поданою керівником ТОВ «СОЯТЕХ» () - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із застосуванням процедури електронного декларування, через митний кордон України у 40-футововму контейнері підвищеної місткості (High Cube) № CAAU5537075 переміщено товар «зневоднена подрібнена біла цибуля», що надійшов з території Республіки Індія на адресу ТОВ «СОЯТЕХ» ().

27.11.2024, зазначений вище товар доставлено до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці, та того ж дня заявлені керівником ТОВ «СОЯТЕХ» () - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до митного контролю та оформлення із застосуванням процедури електронного декларування за митною декларацією типу ІМ/40/ДЕ №24UA42U6.

Виходячи з відомостей поданих в електронному вигляді разом з митною декларацією типу ІМ/40/ДЕ від 27.11.2024 № 24UA42U6 документів, у якості підстави для переміщення вищезазначеного товару через митний кордон України Одеській митниці подано, серед інших, рахунок-фактуру (інвойс) від 06.09.2024 № SFEEI22/2024-25 на товари індійського походження, що переміщуються у контейнері № CAAU5537075 - «зневоднена подрібнена біла цибуля» у загальній кількості 879 пакувань (429 мішків та 450 коробок) загальною вагою брутто 15 537,60 кг, нетто 15 006,00 кг, вартістю 33 178,05 доларів США на умовах поставки CFR CHORNOMORSK PORT згідно з Інкотермс, виданий продавцем компанією «SANTRAM FOOD EXPORT» (S-3 2ND FLOOR, PANDIT DINDAYAL COMPLEX, VASITALAV, MAHUVA-364290) (Індія) до покупця «SOYATECH» LLC (UKRAINE, 65005, ODESA, PROKHOROVSKA STREET, BUILDING 51) (ТОВ «СОЯТЕХ» (Україна, 65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, буд. 51).

Шляхом порівняння відомостей документів, що були виявлені під час митного огляду міжнародного експрес-відправлення документального характеру № та документів, на підставі яких вищезазначені товари переміщені через митний кордон України, за рядом ознак було встановлено, що вони стосуються однієї партії товарів, а саме: співпадають відомості щодо найменування, кількості, ваги товарів, їх відправника та одержувача/покупця, номеру контейнера, яким здійснювалось їх перевезення тощо.

Відмінність полягає у відомостях щодо умов поставки товарів, а саме згідно з відомостями рахунка-фактури (інвойсу) від 06.09.2024 № SFEEI22/2024-25, що був поданий у якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, товар постачався на умовах поставки CFR згідно з Інкотермс, а згідно з відомостями рахунка-фактури (інвойсу) від 06.09.2024 № SFEEI22/2024-25, що був виявлений під час митного контролю міжнародного експрес-відправлення документального характеру № , товар постачався на умовах поставки FOB згідно з Інкотермс.

Одночасно, разом з митною декларацією типу ІМ/40/ДЕ від 27.11.2024 №24UA42U6 до митного контролю та оформлення подано митну декларацію країни відправлення (накладну) № 3873250 від 09.09.2024, з відомостей першого аркуша якої слідує, що вартість згаданих вище товарів при експорті на умовах поставки FOB згідно з Інкотермс складала 2 634 029,86 індійських рупій або 31 678,05 доларів США (відповідно до курсу індійської рупії до долара США для експортних операцій станом на 09.09.2024, 1 долар США = 83,15 індійських рупій). При цьому, виходячи з відомостей аркуша 3 цієї ж декларації, загальна вартість експортованих товарів на умовах поставки FOB згідно з Інкотермс складала 2 758 754,86 індійських рупій або 33 178,05 доларів США (відповідно до курсу індійської рупії до долара США для експортних операцій станом на 09.09.2024, 1 долар США = 83,15 індійських рупій).

Відповідно до відомостей національного порталу індійської митниці (ICEGATE), за митною декларацією (накладною) № 3873250 від 09.09.2024 експортовано товари у кількості 879 пакувань загальною вагою брутто 15 537,60 кг, вартістю 2 758 754,86 індійських рупій на умовах поставки FOB згідно з Інкотермс або 33 178,05 доларів США (відповідно до курсу індійської рупії до долара США для експортних операцій станом на 09.09.2024, 1 долар США = 83,15 індійських рупій), що переміщувались у контейнері № CAAU5537075 до порту «Чорноморськ» (Україна).

Таким чином, на думку митного органу, в результаті вивчення і співставлення всіх вищевказаних документів і відомостей встановлено, що товар «зневоднена подрібнена біла цибуля» у загальній кількості 879 пакувань (429 мішків та 450 коробок) загальною вагою брутто 15 537,60 кг, нетто 15 006,00 кг, вартістю 33 178,05 доларів США або 1 374 855,26 грн. (відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 26.11.2024 1 долар США 41,43870000 грн.) переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Оскільки, перебуваючи на посаді керівника ТОВ «СОЯТЕХ» (), ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і була зобов`язаний забезпечити надання до митного контролю і оформлення достовірні документи з правдивою інформацією.

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 вчинено дії, які призвели до переміщення товарів загальною вартістю 1 374 855,26 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

За даним фактом, відносно гр. ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №1038/10000/24 від 28.11.2024 року за ч. 1 ст. 483 МК України.

Під час розгляду справи представник гр. ОСОБА_1 адвокат Петров Є.В. зазначив про те, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України не визнає, подав письмові заперечення до протоколу про порушення митних правил, в яких просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив про те, що в матеріалах справи №521/4992/25 відсутні документи, які оформлені за результатами здійснення контролю із застосуванням СУР та визначають високий рівень ризику, витяги з АСМО, які підтверджують проставляння відмітки про час виявлення необхідності проведення огляду, інформування керівника підрозділу митного оформлення та відповідно рішення керівника про необхідність проведення митних формальностей; які, зокрема, передбачають здійснення митного огляду МЕВ документального характеру №, яке надійшло з території Республіки Індія від відправника «SANTRAM FOOD EXPORT» до України на адресу одержувача «SOYATECH» LLC (UKRAINE, 65005, ODESA, PROKHOROVSKA STREET, BUILDING 51) (ТОВ «СОЯТЕХ» (Україна, 65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, буд. 51).

Представник Одеської митниці Державної митної служби Бурчо І.Й в судовому засіданні матеріали про порушення митних правил підтримала і просила застосувати до гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 483 МК України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 К України відповідальність наступає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктивною стороною цього правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи. Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості.

Так, судом встановлено, що 07.11.2024, в зоні митного контролю митного поста «Спеціалізований» Київської митниці (ЦСС АТ «ДХЛ-ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА»; м. Київ, Лугова, 9), при митному огляді міжнародного експрес-відправлення документального характеру № , яке переміщувалось з території Республіки Індія від відправника - «SANTRAM FOOD EXPORTS» (Республіка Індія) до України на адресу одержувача «SOYATECH LTD» (32 KNYAZIVSKA, OF 219, ODESSA 65029, UA) (ТОВ «СОЯТЕХ» (Україна, 65029, м. Одеса, вул. Князівська, 32, офіс 219), виявлено оригінал рахунка-фактури (інвойсу) від 06.09.2024 № SFEEI22/2024-25 на товари індійського походження, що переміщуються у контейнері № CAAU5537075 - «зневоднена подрібнена біла цибуля» у загальній кількості 879 пакувань (429 мішків та 450 коробок) загальною вагою брутто 15 537,60 кг, нетто 15 006,00 кг, вартістю 33 178,05 доларів США на умовах поставки FOB Pipavav Port згідно з Інкотермс, виданий продавцем компанією «SANTRAM FOOD EXPORT» (S-3 2ND FLOOR, PANDIT DINDAYAL COMPLEX, VASITALAV, MAHUVA-364290) (Індія) до покупця «SOYATECH» LLC (UKRAINE, 65005, ODESA, PROKHOROVSKA STREET, BUILDING 51) (ТОВ «СОЯТЕХ» (Україна, 65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, буд. 51).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «СОЯТЕХ» придбало товар у компанії «SANTRAM FOOD EXPORTS» відправником якого с «SANTRAM FOOD EXPORTS» вартістю 33 178,05 доларів США, що підтверджується Контрактом N?SFESL 01-2024 від 31.07.2024 року, укладеним між компанією ТОВ «СОЯТЕХ» та компанією «SANTRAM FOOD EXPORTS».

Відповідно до умов зазначеного контракту компанія «SANTRAM FOOD EXPORTS» продає, а ТОВ «СОЯТЕХ» купує цибулю ріпчасту сушену (далі Товар), в кількості та за цінами згідно інвойсам, в яких вказано найменування, кількість та ціни Товару - загалом 15000 кг, згідно з інвойсами.

На виконання умов контракту компанія «SANTRAM FOOD EXPORTS» продала ТОВ «СОЯТЕХ» товари згідно інвойсу від 06.09.2024 року N?SFEE122/2024 -25 на умовах поставки CFR CHORNOMORSK згідно Інкотермс.

Інвойс від 06.09.2024 року N?SFEE122/2024-25 на умовах поставки CFR CHORNOMORSK був поданий з митною декларацією типу IM/ЕЕ від 22.11.2024 року N?24UA80U0 до митного контролю.

За результатом проведеного аналізу інформації, наявної в інформаційних базах даних Державної митної служби України, встановлено, що 26.11.2024, в зоні діяльності Одеської митниці (п/п «Чорноморський рибний порт») за попередньою митною декларацією типу ІМ/ЕЕ від 22.11.2024 № 24UA80U0, поданою керівником ТОВ «СОЯТЕХ» () - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із застосуванням процедури електронного декларування, через митний кордон України у 40-футововму контейнері підвищеної місткості (High Cube) № CAAU5537075 переміщено товар «зневоднена подрібнена біла цибуля», що надійшов з території Республіки Індія на адресу ТОВ «СОЯТЕХ» ().

27.11.2024, зазначений вище товар доставлено до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці, та того ж дня заявлені керівником ТОВ «СОЯТЕХ» () - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до митного контролю та оформлення із застосуванням процедури електронного декларування за митною декларацією типу ІМ/40/ДЕ №24UA42U6.

Виходячи з відомостей поданих в електронному вигляді разом з митною декларацією типу ІМ/40/ДЕ від 27.11.2024 № 24UA42U6 документів, у якості підстави для переміщення вищезазначеного товару через митний кордон України Одеській митниці подано, серед інших, рахунок-фактуру (інвойс) від 06.09.2024 № SFEEI22/2024-25 на товари індійського походження, що переміщуються у контейнері №CAAU5537075 - «зневоднена подрібнена біла цибуля» у загальній кількості 879 пакувань (429 мішків та 450 коробок) загальною вагою брутто 15 537,60 кг, нетто 15 006,00 кг, вартістю 33 178,05 доларів США на умовах поставки CFR CHORNOMORSK PORT згідно з Інкотермс, виданий продавцем компанією «SANTRAM FOOD EXPORT» (S-3 2ND FLOOR, PANDIT DINDAYAL COMPLEX, VASITALAV, MAHUVA-364290) (Індія) до покупця «SOYATECH» LLC (UKRAINE, 65005, ODESA, PROKHOROVSKA STREET, BUILDING 51) (ТОВ «СОЯТЕХ» (Україна, 65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, буд. 51).

Як зазначено в протоколі про порушення митних правил, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.483 МК України було виявлено митним органом шляхом порівняння відомостей, зазначених в документах, які оглянуті в міжнародному експрес-відправленні документального характеру, що переміщувалось за транспортним документом № та зазначених в документах, на підставі яких вищезазначені товари були переміщені через митний кордон України, заявлені до митного контролю та оформлення в Одеській митниці.

Відмінність полягала у відомостях щодо умов поставки товарів, а саме згідно з відомостями рахунка-фактури (інвойсу) від 06.09.2024 № SFEEI22/2024-25, що був поданий у якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, товар постачався на умовах поставки CFR згідно з Інкотермс, а згідно з відомостями рахунка-фактури (інвойсу) від 06.09.2024 № SFEEI22/2024-25, що був виявлений під час митного контролю міжнародного експрес-відправлення документального характеру № , товар постачався на умовах поставки FOB згідно з Інкотермс.

Відповідно до терміну Інкотермс «CFR» (COST AND FREIGHT) (… назва порту призначення), продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, а відповідно до терміну Інкотермс «FOB» (FREE ON BOARD) (… назва порту відвантаження), після переходу поручнів судна в названому порту відвантаження, усі витрати і ризики несе покупець.

Представником ОСОБА_1 , адвокатом Петровим Є.В. надана копія листа постачальника компанії «SANTRAM FOOD EXPORTS», підписане її директором від 22.04.2025, яким постачальник підтверджує факт поставки за Контрактом N?SFESL 01-2024 від 31.07.2024 року, укладеним між компанією ТОВ «СОЯТЕХ» та компанією «SANTRAM FOOD EXPORTS».

Крім того, підтверджує те, що вищезазначений товар, а також завантаження товару, транспортування до порту відправлення, завантаження товару на судно, перевезення до порту Покупця було сплачено у повному обсязі на загальну суму 33 178,05 дол. США частковими платежами: 13 271,22 дол. США, 10 000,00 дол. США, 9 906,83 дол. США.

На підтвердження надані платіжні інструкції :

-№ 8 від 09.08.2024 на суму 13 271,22 дол. США,

-№ 10 від 24.09.2024 на суму 10 000,00 дол. США;

-№ 11 від 23.10.2024 на суму 9 906,83 дол. США.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що на виконання вимог ст. ст. 52, 53 МК України декларантом була заявлена митна вартість товару, а також подані необхідні документи на підтвердження такої митної вартості.

Разом з тим, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 1038/10000/24 від 28.11.2024 вбачається, що підставою складання протоколу про митних правил, послугувало міжнародне експрес- відправлення документального характеру № , яке надійшло з республіки Індія від відправника «SANTRAM FOOD EXPORTS» (Республіка Індія) до України на адресу одержувача «SOYATECH LTD» (32 KNYAZIVSKA, OF 219, ODESSA 65029, UA) (ТОВ «СОЯТЕХ» (Україна, 65029, м. Одеса, вул. Князівська, 32, офіс 219).

Відповідно до інформації, наявної на офіційному веб-сайті компанії «DHL» (https://www.dhl.com), 08.11.2024 міжнародне експрес-відправлення документального характеру № доставлено на адресу одержувача та при отриманні проставлено підпис « ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ).

Відповідно до модельного статуту ТОВ «СОЯТЕХ» засновник товариства ОСОБА_3 (підпис якої проставлено при отриманні експрес-відправлення N? ) має наступні обов`язки щодо товариства: дотримуватися статуту; виконувати рішення загальних зборів учасників товариства.

Враховуючи вищезазначене, обов`язку щодо отримання кореспонденції та передання кореспонденції ТОВ «СОЯТЕХ» або директору ТОВ «СОЯТЕХ» засновник товариства ОСОБА_3 немає.

Суд вважає, що зазначене експрес-відправлення документального характеру не може бути підтвердженням вчиненого правопорушення митних правил ОСОБА_1 , оскільки митним органом не надано доказів на підтвердження того, експрес-відправлення характеру № отримала директор ТОВ «СОЯТЕХ» ОСОБА_1 .

Згідно з п. 6 постанови Пленумум Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабпнду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року № 8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

При цьому, митний орган не пояснив чому документи (зокрема, інвойс), який був в міжнародному експрес-відправленні документального характеру, що переміщувалось за документом № з Індії, мають перевагу над документами, поданими під час митного оформлення за МД типу ІМ/40/ДЕ від 27.11.2024 № 24UA42U6 шляхом електронного декларування.

В матеріалах справи відсутні докази (експертний висновок, офіційна відповідь митних органів, контрагента тощо), які б свідчили про неправдивість відомостей, зазначених у поданих до митного контролю та оформлення разом з МД типу ІМ/40/ДЕ від 27.11.2024 № 24UA42U6 документах.

Товари, що переміщуються через митний кордон України декларуються митному органу, який здійснює митне оформлення цих товарів (ч.1 ст. 262 МК України).

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 266 МК України, до обов`язків декларанта, в тому числі, входить декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленому Митним кодесом України.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України порядок заповнення митних декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зокрема, вказані питання врегульовані Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністрства фінансів України від 30.05.2012 № 631, та Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністкртва фінансів УКраїни від 30.05.2012 № 651.

Згідно з ч. 3 ст. 355 МК УКраїни, Порядку 631 та Порядку 651 - для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс), а у разі поміщення товарів у митний режим імпорту в графі 31 митної декларації зазначаються відомості про найменування та кількість товару згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару, тобто згідно з інвойсом.

Таким чином, від декларанта, як учасника правовідносин, пов`язаних з митним оформленням та декларуванням товарів, вимагається діяти виключно з додержанням встановленого Митниим кодесом та іншими нормативними актами порядку, а саме - заявляти відомості щодо найменування товарів, їх кількості та ін. згідно з рахунком (інвойсом) або іншим документом, що визначає вартість товару.

Вказані вимоги та норми свідчать про те, що декларант не має законних підстав для зазначення вартості у графі 42 митної декларації на свій розсуд, відмінної від товаросупровідних документів, на підставі яких здійснено пропуск товару на митну територію України, тобто діяв в межах повноважень та обов`язків, визначених чинним законодавством, яке регулює порядок декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України.

При заповненні митної декларації типу «ІМ 40 ДЕ» від 27.11.2024 №24UA42U6 декларант відображав відомості із товаросупровідних та комерційних документів (Контрактом N?SFESL 01-2024 від 31.07.2024 року, укладеним між компанією ТОВ «СОЯТЕХ» та компанією «SANTRAM FOOD EXPORTS», рахунком-фактурою (інвойсом) від 06.09.2024 № SFEEI22/2024-25 на товари індійського походження, що переміщуються у контейнері № CAAU5537075 - «зневоднена подрібнена біла цибуля» у загальній кількості 879 пакувань (429 мішків та 450 коробок) загальною вагою брутто 15 537,60 кг, нетто 15 006,00 кг, вартістю 33 178,05 доларів США на умовах поставки CFR CHORNOMORSK PORT згідно з Інкотермс,_ -- виданих продавцем компанією «SANTRAM FOOD EXPORT» (S-3 2ND FLOOR, PANDIT DINDAYAL COMPLEX, VASITALAV, MAHUVA-364290) (Індія)

Тобто, декларантом ТОВ «СОЯТЕХ» в особі дирктора ОСОБА_1 , були виконані вимоги Митного кодексу України, Порядку 631 та Порядку 651, під час внесення відомостей до митної декларації щодо вартісних характеристик товару, а саме заявлено реальну вартість його закупки 33 178,05 доларів США.

Крім того, суд зазначає, що митний контроль та митне оформлення МЕВ на дату проведення огляду, регулювалися Порядком та умовами здійснення митного контролю і митного оформлення товарів, що перемішуються (пересилаються) у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 04 січня 2023 року N? 6 (далі за текстом Порядок N?6).

Відповідно до пункту 6 розділу III Порядку N? 6 за результатами здійснення контролю із застосуванням СУР, у тому числі АСУР, поданої оператором попередньої інформації про товари, щодо кожного відправлення визначається рівень ризику, а також відповідні йому форми та обсяги митного контролю, які підлягають виконанню посадовими особами митного органу під час митного контролю, а саме:

- низький рівень, при якому не встановлюється необхідність здійснення митних формальностей;

- середній рівень, при якому встановлюється необхідність здійснення митних формальностей, не пов`язаних із митним оглядом (переоглядом) товарів, що переміщуються;

- високий рівень, при якому встановлюється необхідність проведення митних формальностей, які, зокрема, передбачають здійснення митного огляду (переогляду) товарів, що переміщуються у відправленні з розкриттям такого відправлення.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ «Прийняття рішення про проведення огляду та організація його проведення» Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 N? 1316 (далі за текстом Порядок N?1316) якщо за результатами застосування системи управління ризиками виникла необхідність огляду яка виявила таку необхідність, особисто інформує керівника підрозділу митного проведення огляду не пізніше 10 хвилин з моменту виявлення необхідності проведення

При цьому в автоматизованій системі митного оформлення (далі АСМО) проставляється відмітка про час виявлення необхідності проведення огляду, яка свідчить про інформування керівника підрозділу митного оформлення або особи, яка виконує його обов`язки, з метою прийняття рішення про проведення огляду.

Рішення про проведення огляду у випадках, визначених ч.3 ст. 338 МК України, приймає керівник митного органу або особа, яка виконує його обов`язки, в зоні діяльності якого знаходяться товари, транспортні комерційного призначення.

Пунктом 1.3. Порядку N?1316 вказано, що рішення про проведення огляду оформляється шляхом:

- проставлення в АСМО керівником підрозділу митного оформлення або особою, яка виконує його обов`язки, відмітки щодо проведення огляду (має бути вказано обсяг огляду, а також необхідні для його проведення технічні засоби митного контролю у разі, якщо ці відомості не визначені за результатами застосування системи управління ризиками); - надання посадовій особі митного органу доручення про проведення огляду (далі доручення) шляхом проставляння відміток в АСМО.

Крім того пунктом 4.1. розділу IV «Організація та проведення огляду відповідно до положень частини п`ятої статті 338 Митного кодексу України» Порядку N?1316 передбачено, що огляд проводиться відповідно до вимог ч.5 ст. 338 МК України за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюються поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, та згідно з вичерпним переліком підстав для проведення огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року N? 467 «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитися огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України».

Суд зауважує, що в матеріалах справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 відсутні документи, які оформлені за результатами здійснення контролю із застосуванням СУР, та визначаються високий рівень ризику, витяги з АСМО, які підтверджують проставляння відмітки про час виявлення необхідності проведення огляду, інформування керівника підрозділу митного оформлення та відповідно рішення керівника про необхідність проведення митних формальностей, які, зокрема, передбачають здійснення митного огляду МЕВ документального характеру N? , яке надійшло з території Республіка Індія від відправника SANTRAM FOOD EXPORTS до України на адресу одержувача ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) (ТОВ «СОЯТЕХ» Україна, 65029, вул. Князівська, 32, офіс 219.

Таким чином, митним органом не надано документів на підтвердження наявності підстави для розпаковування міжнародного експрес-відправлення документального характеру № інспекторами Київської митниці, а також підтвердження прийняття відповідного рішення керівником митниці.

Згідно з позицією, викладеною посадовою особою митниці в протоколі про порушення митних правил № 1038/10000/24 від 28.11.2024, достатньою підставою вважати, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, є факт її перебування керівником ТОВ «СОЯТЕХ», оскільки в цьому випадку вона «відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язана забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією».

При цьому висновок, що перебування на посаді директора підприємства автоматично створює відповідальність за порушення митних правил (саме за активні протиправні винні дії) здійснено митницею з посиланням на норми п.3 та п.5 ст. 65 Госплодарського кодексу України та п.43 ч.1 ст. 4 МК України, які стосуються тільки загальних положень керівництва підприємством.

Порушення митних правил за ч.1 ст. 483 МК України передбачає вчинення конкретною фізичною особою перелічених активних дій, спрямованих на приховування від митного контролю й не вимагає до суб`єкта цього правопорушення спеціальних вимог перебування на посаді керівника. До відповідальності притягується не суб`єкт господарювання в особі керівника, а особа, яка своїми діями вчинила передбачені протиправні дії.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 «У справі за конституцінйим зверненням громадянина Особа 2 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 141 Кодексу України про адміністративні праопорушення (справа про адмністартивну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху)» конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ст. ст. 1, 3 ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64).

У пункті 4.1 вищевказаного Рішення, Конституційний Суд України визначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Тому, визначення в якості суб`єкта відповідальності ОСОБА_1 тільки у зв`язку з тим, що вона є директором ТОВ «СОЯТЕХ», для документування адміністративного правопорушення, юридична відповідальність за яке носить виключно індивідуальний характер, є безпідставним, оскільки отримання статусу директора не передбачає автоматичної обов`язкової відповідальності за порушення, допущені в сфері митної справи при здійсненні митних формальностей щодо товарів, які належать цьому суб`єкту господарювання.

У разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян (ч. 4 ст. 3 МК України).

З аналізу вищевказаних правових норм ст. ст. 458 , 487 МК України, а також ст. ст. 2, 9, 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо, хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею гл. 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Митним органом не доведено також суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення, а саме прямий умисел ОСОБА_1 , який виразився в поданні останньою митним органам документів, отриманих незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані. Навпаки, нею дотримано вимоги митного законодавства щодо належного декларування товарів, надано отримані від контрагента («SANTRAM FOOD EXPORTS») достовірні та легітимні документи, які визначають походження і вартість переміщуваних товарів, тому в її діях взагалі відсутній намір, а тим паче, прямий умисел на подання митному органу документів, отриманих незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Крім того, в наявних у справі про порушення митних правил матеріалах не відображено обставин, які характеризують інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення - місця, способу та інших особливостей його вчинення.

Таким чином, митним органом не надано жодних належних та допустимих доказів, які б містили фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, можливо було б стверджувати про подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України.

Суд також зважає на те, що, відповідно до положень ч. 1 ст. 508 МК України у справі про порушення митних правил з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи до процесуальних дій належить, зокрема, витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них.

Отримання інформації від митних органів іноземних держав регулюється Наказом Державної митної служби України «Про затвердження Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування» N? 639 від 06 липня 2005 року.

Положеннями даного Наказу чітко передбачений порядок звернення з метою отримання інформації до митних органів інших країн. За даним порядком регіональний митний орган України, який має намір звернутися до митних служб іноземних держав, зобов`язаний підготовити проект запиту та отримати від Держмитслужби України погодження на звернення до митного органу іншої країни.

Натомість, у протоколі порушення митних правил Митним органом зазначено, що відповідно до відомостей національного порталу індійської митниці (IGEGATE), за митною декларацією N?3873250 від 09.09.2024 року експортовано товари кількості у 879 пакувань загальною вагою брутто 15 537,60 кг, вартістю 2 758 754, 86 індійських рупій на умовах поставки FOB згідно з Інкотермс або 33 178,05 доларів США (відповідно до курсу індійської рупії до долара США для експортних операцій станом на 09.09.2024 рок, 1 долар США = 83, 15 індійських рупій), що переміщуються у контейнері N?CAAUS537075 до порту CHORMORSK (Україна).

У матеріалах справи про порушення митних правил відсутній Лист Київської митниці до Державної митної служби України з проектом запиту до митних органів Індії з метою отримання документів митного оформлення в країні експорту, який оформлений на підставі неправомірного втручання митних органів в приватне листування, незаконного огляду документів.

Таким чином, митними органами України не подано доказів офіційного надання митними органами Індії зазначених документів.

Відомості національного порталу індійської митниці (IGEGATE), за митною декларацією N?3873250 від 09.09.2024 року не є тотожними відповіді від митної служби іноземної держави відповідному підрозділу Держмитслужби України відповідно до Наказу Державної митної служби України N? 639 від 06 липня 2005 року, а отже не можуть слугувати підставами для вчинення заходів з встановлення винних та документування порушень митного законодавства та носять тільки характер припущень митного органу.

Відповідно до пленуму Верховного Суду України, постанова від 03.06.2005 N?8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності. Цей перелік є вичерпним.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до протоколу про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил №1038/10000/24 вилучено товар: зневоднена подрібнена біла цибуля 15 006,00 кг, 879 пакувань. Який відповідно до опису предметів у справі про ПМП № №1038/10000/24 від 28.11.2024 прийнятий головним державним інспектором УАГД Одеської митниці.

Також відповідно до відомостей ПІК «Провадження в справах про ПМП» автоматизованої системи митного оформлення, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не притягувалась до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст. 482 МК України.

Обставини викладені у протоколі про порушення митних правил N?1038/10000/24 року, щодо подання ОСОБА_5 як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості, на підставі яких складений зазначений протокол, не відповідають дійсності та спростовується вищезазначеними доказами.

Недопустимим є заведення справи про порушення митних правил на підставі припущень або відомостей про правопорушення, достовірність яких викликає сумніви.

Україна 17 липня 1997 року ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основоположних свобод», а також Протоколи 1,2,4,7,11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції «Про захист прав і основоположних свобод» кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Заону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (VastbergataxiAktiebolagandVulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Аналогічну правову позицію визначив Постановою від 31.01.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18): один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України, склад цього правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом, зокрема надання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

«Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, які вирішуються, при визначенні адміністративної та кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом» (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого Протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

У практиці Європейський Суд з прав людини, в тому числі у справах: «Стретч проти Сполученого Королівства», «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Ґаші проти Хорватії» від 13 грудня 2007 року, визначені критерії, які слід оцінювати про сумісність заходів втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого Протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.

Отже, стаття 1Протоколу №1 до Конвенції гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність. В оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребується.

Один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2019 року по справі № 760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 495МК України та статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази по справі мають бути належними та допустимими. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановленим законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд, аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає, що вина особи у скоєні адміністративного правопорушення не доведена, а тому провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вислухавши думку учасників процесу, суд не знаходить достатніх підстав для визнання особи ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за кваліфікуючими ознаками вчинення дій спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Як зазначено у ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішене питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товар, вилучений митними органами відповідно до протоколу, підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку, після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст.247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 268, 460, 483, 527, 528, 529 МК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом про порушення митних правил №1038/10000/24 від 28.11.2024 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Вилучений товар, згідно з протоколом про порушення митних правил №1038/10000/24 від 28.11.2024 року, повернути гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або її представнику у встановленому законом порядку.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.А. Тихонова