ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 667177 від 9 травня 2025 року, складеному начальником СЮП Жмеринського РВП Кушнір А.А. зазначено, що ОСОБА_1 ухилявся від виконання батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2011 року народження, як наслідок останній 30 квітня 2025 року близько 11-00 год користувався болгаркою та отримав травму ноги, чим порушив вимоги статті 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та статтю 150 Сімейного кодексу України.

Дії ОСОБА_1 автор протоколу кваліфікує за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суддя дослідив матеріали справи, де крім вказаного протоколу, містяться: рапорт про надходження повідомлення 30 квітня 2025 року о 18-29 год зі служби 102 від лікаря ШМД Добрянської про те, що у Вінницьку обласну дитячу клінічну лікарню доставлено ОСОБА_2 з різаною раною м`яких тканин правого коліна, яку він отримав внаслідок власної необережності; пояснення ОСОБА_3 , у якому вказано, що він 30 квітня 2025 року захотів порізати дрова і взяв болгарку без дозволу батька та травмувався, коли мати прийшла додому, то вони одразу поїхали до лікарні в м. Вінницю, де йому надали медичну допомогу і відпустили додому; письмове пояснення ОСОБА_4 , у якому вказано, що 30 квітня 2025 року її син травмувався з власної необережності болгаркою, порізав коліно, після чого вона одразу викликала швидку медичну допомогу, яка відвезла їх в Вінницьку дитячу обласну лікарню, де їм надали медичну допомогу і відпустили додому; копія паспорта та свідоцтва про народження дитини.

Ознайомившись з протоколом та матеріалами справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на таке.

Частина перша статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Неналежне виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої ці обов`язки виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. Воно не може бути разовим, така бездіяльність вочевидь має бути неодноразовою, систематичною, щоби можливо було зробити висновок про наявність такого ухилення.

Наприклад, залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

І, якщо аналізувати зміст вказаної норми, то ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в статтях 150, 180 Сімейного кодексу України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Зокрема, зі змісту положень статті 150 Сімейного кодексу вбачається, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини. Тобто, якщо дитина захворіла, а батьки не вживають заходів щодо її лікування, то це є порушенням.

В даному випадку, мати, дізнавшись, що дитина травмувалась, одразу викликала швидку медичну допомогу, турбуючись про сина, що не може свідчити про не виконання батьківських обов`язків.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, до 18 років забезпечувати її всім необхідним для життя та розвитку - харчуванням, одягом, тощо.

У статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці... Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом.

Автор досліджуваного протоколу робить висновок, що ОСОБА_1 не виконує своїх батьківських обов`язків, що виразилось у недогляді за дитиною, однак суддею не встановлено, що батьки не піклуються про свою дитину, оскільки мати одразу звернулась до лікарні, що не може свідчити про невиконання батьківських обов`язків.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, слід констатувати, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 184, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів особою, відносно якої винесена постанова.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ