Справа № 585/1430/25
Номер провадження 3/585/576/25
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Г.О.Цвєлодуб, за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Єрньєй А.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с.Демківці, Житомирської обл., зареєстрованого: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, не є особою, звільненою від сплати судового збору -

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 19.12.2024 року о 17 год. 18 хв. в м.Суми по вул. Г.Кондратьєва, раптово вийшов на проїзну частину дороги у невстановленому для цього місці, де у цей час рухався автомобілі «Хюндай», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснив наїзд на пішохода, внаслідок його автомобіль отримав механічні пошкодження, а пішохід ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, чим порушив п. 4.14 б ПДР України.

За вказане порушення, як вказано у протоколі, передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_3 надав суду показання про те, що він у грудні 2024 р. перебував у м.Суми у відрядженні у військовій частині. Ввечері він вийшов з території в/ч для того, щоб сходити до аптеки та магазину. За парканом в/ч знаходилась проїзна частина, яка мала по 2 смуги руху у кожному напрямку, однак у полі його зору будь-якого світлофору або «зебри» не було, освітлення вулиці було достатнє у вечірній час. Він знав, що ПДР дозволяє у випадку відсутності пішохідного переходу в межах 100м. перейти дорогу навкіс, переконавшись у відсутності небезпеки для руху. Переконавшись у відсутності транспортних засобів у полі зору він розпочав переходити дорогу, дійшовши до середини якої відчув удар, від якого упав та втратив свідомість, далі нічого не пам`ятає, отямився вже у лікарні. Наголосив на тому, що він ані раптово не виходив, ані вибігав на проїзну частину, оскільки має бойове поранення, внаслідок якого пересувається з обмеженнями та повільно, наїзд на нього відбувся вже на середині дороги, що очевидно не є раптовим виходом на проїзну частину та водій міг його завчасно побачити, якби дотримався швидкісного режиму.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності, просила провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки у справі відсутні будь-які докази, які свідчать про порушення її підзахисним п.4.14 б ПДР України, не перевірялась вказана обставина і при розслідуванні кримінального провадженні, як і можливість водія ОСОБА_2 уникнути зіткнення з пішоходом.

Вивчивши письмові матеріали справи а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 15.04.2025 року, копії матеріалів кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000005, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 124 КУпАП відповідальність учасника дорожнього руху (зокрема пішохода) за порушення правил дорожнього руху наступає у випадку пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, під пошкодженням транспортного засобу слід розуміти такі пошкодження, які потягли за собою деформацію або іншу зміну властивостей основних рухомих та нерухомих деталей транспортного засобу.

Разом з тим, зі схеми до протоколу огляду місця ДТП від 19.12.24 вбачається, що внаслідок зіткнення автомобіля «Хюндай», д.н. НОМЕР_1 та пішохода ОСОБА_1 на транспортному засобі було пошкоджено декоративну решітку капота (дефлектор).

При цьому, відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім вказаного, встановлюючи у діях особи наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, визначеного ст. 124 КУпАП, слід виходити з того, що об`єктом правопорушення, передбаченого вказаною статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності, а об`єктивна сторона має бути доповнена вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди, тобто склад правопорушення трансформується у формальний.

Крім того, слід розмежовувати склад правопорушень, передбачених статтею 124 КУпАП, та випадки настання цивільно-правової або кримінальної відповідальності.

Умовами настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є такі:

а) наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (у випадку відсутності такого зв`язку особу може бути притягнуто до цивільно-правової відповідальності);

б) немає наслідків діяння у вигляді спричинення або можливості спричинення аварії поїзда, судна або порушення нормальної роботи транспорту, або створення небезпеки для життя людей, або спричинення потерпілому середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень, або завдання великої матеріальної шкоди, чи настання інших тяжких наслідків (у противному випадку діяння кваліфікується як злочин за ст. 277 Кримінального кодексу України).

При цьому, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п. 4.1.4 б ПДР України, яким заборонено пішоходам раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід, наслідком порушення чого стала дорожньо-транспортна пригода.

У той же час судом із досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення не було встановлено, що пішоходом ОСОБА_1 було здійснено раптовий вихід на проїзну частину, докази чого, у розумінні ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні та така обставина окремо в межах кримінального провадження не перевірялась.

Натомість, таке твердження спростовується схемою до протоколу ОМП від 19.12.24, з якої вбачається, що наїзд на пішохода відбувся у другій смузі руху проїзної частини по вул.Г.Кондратьєва у м.Суми, майже біля роздільної смуги, що очевидно виключає можливість раптового виходу пішохода на проїзну частину, оскільки останній знаходився на середині дороги.

З огляду на наведене судом відзначається, що у рішенні «Гайдашевський проти України» від 06.02.2025 ЄСПЛ установив, що здійснюючи власний пошук доказів та додатково засуджуючи заявника на основі отриманих таким чином доказів, апеляційний суд створив враження плутанини між ролями прокурора і судді та, відповідно, дав підстави для законних сумнівів щодо неупередженості суду з точки зору об`єктивного критерію. З огляду на їхню природу, обґрунтовані сумніви щодо об`єктивної неупередженості апеляційного суду, як це було виявлено у цій справі, не можуть розглядатися як такі, що відповідають ст. 6 Конвенції.

Виходячи з наведеного вище та того, що судом не було встановлено наявність доказів, які б утворювали склад складу адміністративного правопорушення, а саме його об`єктивної сторони, у виді порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, провадження у даному випадку підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284, 124, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Роменського Г.О.Цвєлодуб

міськрайонного суду