ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953 / 4456 / 24 Суддя суду 1 інстанції: Лисиченко С.М.
Провадження № 33/818/ 838 /25 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Литвиненку Д.А., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника - Круглих К.О., допитавши свідка ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Київського районного суду м.Харкова від «24» 03 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,, визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №898387 від 17.05.2024, 17.05.2024 о 20 год. 08 хв. в м.Харкові, по вул.Академіка Павлова, 313, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Geely MK, н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння 1410 від 17.05.2024. Порушив вимоги п.2.9.А Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

29.07.2024 електронним шляхом до суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Круглих К.О. зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 заперечує направлення та його огляд в закладі охорони здоров`я. Зазначає, що після того як ОСОБА_1 здійснив парковку транспортного засобу за місцем свого проживання, під`їхали працівники патрульної поліції та запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці, на що він погодився. Після консультації з адвокатом та виявивши недоліки в документах засобу вимірювальної техніки, ОСОБА_3 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі. Однак після перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу працівники патрульної поліції його відпустили та він пішов додому.

Вказує, що наявні матеріали справи, не містять належних та допустимих доказів правомірності зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 . Огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння взагалі не виписувалося, а в акті огляду взагалі відсутній підпис поліцейського. Працівниками поліції не вжито належних заходів до фіксації правопорушення, обставин його вчинення, не дотримано процедури проведення огляду на стан сп`яніння. Складання матеріалів за відсутності ОСОБА_3 та порушення його права на захист, підтверджується також наявністю в матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення, яка повинна була вручена особі щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення або направлена поштою.

Враховуючи порушення норм законодавства України працівниками поліції починаючи від зупинки транспортного засобу, закінчуючи складанням протоколу передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. З огляду на викладене вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 24.03.2025, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокатом Круглих К.О. до суду подано заяву з проханням проводити судовий розгляд справи без її участі, підтримує подане клопотання про закриття провадження у справі.

Дослідивши наявні докази по справі суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушенні ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник правопорушника подала апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Київського районного суду м.Харкова від «24» 03 2025 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що рішення суду першої інстанції є необ`єктивним, необґрунтованим та несправедливим, не відповідає матеріалам справи та фактичним обставинам справи.

Додатково апелянт зазначає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини справи, так як сторона захисту вважає, що припаркувавшись біля будинку, де ОСОБА_1 проживає, до нього під?їхали працівники патрульної поліції та запропонували пройти огляд на визначення стану сп?яніння на місці на підставі того, що в нього «обличчя з бородою», спочатку він погодився і поки чекали іншу патрульну машину, яка привезе алкотестер, ОСОБА_1 вирішив зателефонувати адвокату для консультації, оскільки працівники поліції не роз?яснили йому, яка була підстава зупинки, на якій підставі він повинен проходити огляд на стан сп?яніння, йому не роз?яснено наслідків згоди/відмови від проходження огляду на стан сп?яніння. Адвокат повідомив, що при проходженні огляду на визначення стану сп?яніння на місці необхідно перевірити сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, перевірити в інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, коли проводилось останнє технічне обслуговування засобу (калібровка, градуювання та повірка), якщо більше ніж пів року тому - просити проводити огляд на стан сп?яніння в медичному закладі. Виявивши недоліки в документах засобу вимірювальної техніки, ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп?яніння на місці та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі, однак після перевірки його документів працівники патрульної поліції його відпустили та він пішов додому, про відсутність в документах посвідчення водія ОСОБА_1 дізнався згодом, як і про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУПАП.

Крім того, сторона захисту посилається на те, що відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, не підтверджено факту проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у лікаря-нарколога.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 спершу з`являвся, а потім перестав приходити, жодних клопотань чи заяв до канцелярії Харківського апеляційного суду до початку судового засідання не надав.

Його захисник Круглих К.О. підтримувала вимоги апеляційної скарги в повному обсязі. Зазначила, що працівники поліції не направляли ОСОБА_1 до медичного закладу з метою проходження огляду на стан сп`яніння.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №898387 від 17.05.2024, 17.05.2024 о 20 год. 08 хв. в м.Харкові, по вул.Академіка Павлова, 313, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Geely MK, н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння 1410 від 17.05.2024. Порушив вимоги п.2.9.А Правил дорожнього руху України.

З метою повного та об`єктивного розгляду справи, суд апеляційної інстанції допитав у якості свідка працівника поліції ОСОБА_2 , який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №898387 від 17.05.2024. Свідок зазначив, що дійсно 17.05.2024 о 20 год. 08 хв. в м.Харкові, по вул.Академіка Павлова, 313, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Geely MK, н.з. НОМЕР_2 . При спілкуванні із водієм було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння. Так як ОСОБА_2 перебував у складі пішого екіпажу патрульної поліції, у них був відсутній газоаналізатор, що унеможливлює проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, як наслідок був викликаний інших екіпаж працівників поліції із технічним приладом.

Крім того, судом було витребувано відеозапис із бодікамер інших працівників поліції, який було надано суду 05 05 2025 року ДПП УПП в Харківський області. Захисник Круглих К.О. не заперечувала щодо дослідження даного відеозапису у судовому засіданні.

Вказаним відеозаписом встановлено дійсний факт направлення працівниками поліції ОСОБА_1 до КНП ХОР ОКНЛ з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. На фрагменті відеозапису на 21 год 07 хв водій ОСОБА_1 разом із працівниками поліції заходять до лікарні, а на фрагменті відеозапису на 21 год 11 хв водій ОСОБА_1 проходить медичний огляд.

Крім того, відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції в присутності водія ОСОБА_1 складали протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до наявного висновку на стан алкогольного сп`яніння 1410 від 17.05.2024, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 щодо існування даного медичного висновку та відповідного протоколу щодо себе.

Додатково судом апеляційної інстанції було витребувано із КНП ХОР ОКНЛ результат токсикологічного дослідження №871 та акт медичного огляду від 17 05 2024 року.

Результатом токсикологічного дослідження №871 встановлено, що у відібраних біологічних матеріалах (сечі) ОСОБА_1 виявлено етанол, в концентрації (за методикою ГРХ) 0,97 г/л(%).

Із вищезазначеного встановлено, що доводи сторони захисту в апеляційній скарзі жодним чином необґрунтовані та нічим не встановлені. Суд апеляційної інстанції ставиться до пояснень сторони захисту критично, адже вбачає наявні розбіжності між матеріалами справи та поясненнями захисника, що свідчить про наявність ознак введення суду в оману.

Як вбачається із матеріалів справи, водій ОСОБА_1 чи його захисник не оскаржували дії чи бездіяльність співробітників патрульної поліції, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії чи бездіяльність працівників поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу, акту, направлення чи рапорту або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду апеляційної інстанції в апеляційній скарзі не наведено та не було надано.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Київського районного суду м.Харкова від 24 03 2025 року по справі ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило