ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/402/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченко А.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шевченко А.В. на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що він 10 листопада 2024 року о 10 год. 15 хв. в м. Запоріжжі, по Оріхівському шосе, біля буд. 14-А, керував автомобілем ЗАЗ-Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки в установленому законом порядку із використанням спеціального технічного приладу алкотестера АLCOTEST 6820 "Drager" (тест № 2327), результат 0,79 ‰. Від керування відсторонений шляхом передачі керування транспортного засобу тверезому водію, про повторність попереджений. Чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Шевченко А.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що під час розгляду справи, суд не дотримався вимог, передбачених ст.ст. 242, 280 КУпАП, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи не з`ясував та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , внаслідок чого допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Вважає необґрунтованими висновки суду про те, що «помилка в протоколі стосовно керування ОСОБА_1 автомобілем не о 10 од. 15 хв., як зазначено в протоколі, а о 10 год. 30 хв., за наявності відповідних інших даних часу керування транспортним засобом і проходження ним огляду на стан сп`яніння не є істотним порушенням КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, сторона захисту вважає незрозумілим, як неналежний та недопустимий доказ з додатками може підтверджувати факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 10 год. 15 хв. 10 листопада 2024 року.

Наголошує, що будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами, а суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із наведеним просить постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника адвоката Шевченко А.В., яка зазначила про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Шевченко А.В., яка підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2024 року серії ЕПР1 № 70279 та визнаних судом доведеними підтверджується:

- актом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення, порушення координації рухів (а.с. 7)

- роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6820, тест № 2327, виготовленою 10 листопада 2024 року о 10 год. 30 хв., якою підтверджується, що за результатами тестування у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю, який складає 0,79 % проміле (а.с.4);

- відеозаписом події (а.с. 12).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції були виявлені ознаки сп`яніння, які зазначені в акті огляду водія.

Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ згаданої Інструкції.

Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом , та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відеозаписом, наявним в матеріалах справи, зафіксовано, як з дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу на блокпості проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 за згодою ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,79 проміле. З вказаним результатом, ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом (а.с. 4).

На переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На доводи сторони захисту, що зазначений в протоколі час керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 10 год. 15 хв. не узгоджується із часом зупинки транспортного засобу остатнього о 10 год. 30 хв., яка зафіксована на бодікамери співробітників поліції слід зазначити, що вказана неточність в протоколі являє собою суто технічну помилку та не спростовує правильність висновків суду першої інстанції про наявність порушення п. 2.9а ПДР в діях ОСОБА_1 та ухвалення по суті правильного рішення.

Суддя апеляційного суду, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 09 червня 2011 року по справі «Лучанінова проти України», від 30 травня 2013 року по справі «Малофєєва проти Росії», від 20 вересня 2016 року по справі «Карелін проти Росії», в якій зазначено, що суд не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення констатує, що в даному випадку фабулу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя районного суду не змінював.

Під час розгляду справи, суддею суду першої інстанції, з урахуванням досліджених документів, відеозапису та показів свідка було встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводився після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 о 10 годині 30 хвилин.

Таким чином, порушень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в рамках даної справи, суддею апеляційною інстанцією не встановлено.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені в постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Шевченко Анастасії Віталіївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/10061/24