Справа № 177/1074/25
Провадження № 3/177/383/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 травня 2025 року Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Зайцева О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного управління поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу, ОСОБА_1 , 20.04.2025 о 15-38 год. на автодорозі с. Миролюбівка с. Радушне, керувала транспортним засобом ЗАЗ 11022 з д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п. 2.5. ПДР України, тим самим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказане правопорушення зафіксовано на нагрудні відеореєстратори, відео з яких записано на диск та долучено до матеріалів справи.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Зайцев О.В. в судовому засіданні звернувся з клопотанням в якому просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що з відеоматеріалу встановлено, що поліцейські не провели ретельний візуальний огляд ОСОБА_1 , не виявили та не перелічили ознаки сп`яніння; поліцейськими порушено порядок та послідовність процедури проведення огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, а саме акт огляду на стан сп`яніння складено в одному примірнику, зміст акту не озвучувався, для ознайомлення не надавався, після виявлення ознак сп`яніння поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, натомість одразу запропонували поїхати в медичний заклад.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Згідно ст. 268 КУпАП справа розглянута за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, на предмет їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, суд вважає вину ОСОБА_1 доведеною поза розумним сумнівом, та приходить до висновку про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №306368 від 20.04.2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, який містить дані щодо обставин вчиненого правопорушення. Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 відмовилася від надання пояснень по суті правопорушення, протокол підписала без зауважень;

- направленням водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР від 20.04.2025, в якому також зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, огляд не проведено у зв`язку з відмовою;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно до якого, огляд не проведено, акт про відмову підписаний ОСОБА_1 ;

- рапортом поліцейського, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього доказами;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому, зокрема, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, причина зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення ознак алкогольного сп`яніння, категорична відмова від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння, підтвердження ОСОБА_1 того, що вона випила два стакани пива, роз`яснення її прав, повідомлення про дату та час розгляду справи у суді.

Крім того на відео зафіксовано, пропозиція ОСОБА_1 неправомірної вигоди, в свою чергу поліцейський попереджає її про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди. Така поведінка ОСОБА_1 свідчить про те, що вона усвідомлювала протиправність своїх дій і у такий спосіб мала намір уникнути відповідальності.

Надаючи оцінку аргументам захисника щодо порушення процедури виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак алкогольного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння.

Таким чином, провівши зовнішній огляд ОСОБА_1 та виявивши у неї ознаки алкогольного сп`яніння поліцейський правомірно запропонував їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте вона своєї згоди не надала, не проявляла прямої дії на виконання законної вимоги працівників поліції, тобто вчиняла пасивні дії, які виражали її намір такий огляд не проходити, тому працівники поліції правомірно розцінили такі дії як відмову від проходження огляду.

Згідно п.п. 1.3, 1.9 ПДР України, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до довідки ст. інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції в Дніпропетровській області капітана поліції Мочалова В. від 20.04.2025, згідно наявних облікових баз ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 .

Таким чином ОСОБА_1 є особою, яка у встановленому законом порядку отримала посвідчення водія, а відтак обізнана з Правилами дорожнього руху, зокрема з п. 2.5., який покладає на неї обов`язок на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання захисника на те, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки, не спростовують того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки підтвердила, що вживала алкоголь.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про доведеність, поза розумним сумнівом, наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, зокрема те, що таке порушення правил дорожнього руху створює потенційну небезпеку і загрозу як здоров`ю та життю водія, так і інших учасників дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено та вважає за необхідне піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, 130, 283, 284, 289 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя В.В. Лященко