ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Каліщук А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , 1965 р.н., проживає у АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.10.2024 о 22:32 годин по вул. Ковельська, в м. Володимирі керував автомобілем марки «Мазда СХ-7» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

В судове засідання 13.05.2025 ОСОБА_1 та його захисник Сорокопуд М.О. не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, однак подали клопотання про проведення судового розгляду за їхньої відсутності.

Також 29.04.2025 захисник Сорокопуд М.О. подав письмові пояснення в яких просив закрити провадження у справі, оскільки поліцейські під час проведення огляду не взяли до уваги, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому огляд повинен був проводитись посадовою особою уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку в Збройних Силах України, а не інспектором поліції. Оскільки порушена процедура проведення огляду, а тому вона є недійсною, її результати недопустимими доказами. Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складено неуповноваженою особою, а тому він є не допустимим доказом.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.9. а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З дослідженого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР.

Оскільки у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), а тому працівник поліції запропонував пройти огляд на на стан алкогольного сп`яніння на мі місці зупинки, на що погодився ОСОБА_1 .

Відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 проходив на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння (1,99 проміле).

ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю та був згідний із результатами огляду на місці зупинки, а тому поліцейським правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення та відсутні були підстави направляти водія на огляд на стан алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я.

Судом не встановлено порушень працівниками поліції при огляді на стан алкогольного сп`яніння вимог ст. 266 КУпАП, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння є дійсним та береться судом до уваги.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Вищенаведені докази є належними, допустимими та повністю підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На судовий розгляд справи ОСОБА_1 та його захисник ненадали суду об`єктивних, переконливих доказів, котрі б спростували вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що поліцейський під час проведення огляду не взяв до уваги, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому огляд повинен був проводитись посадовою особою уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку в Збройних Силах України, суд вважає безпідставними та не приймає їх до уваги, виходячи з наступного.

Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто є водієм та спеціальним суб`єктом, а тому огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений інспектором поліції з дотриманням положення ст. 266 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою органу Національної поліції.

Оцінивши всі зібрані та перевірені докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9. а ПДР України.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд бере до уваги, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, не вбачаючи правових підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, на підставі ч. 1 ст.130 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

Суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук