ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/96/25 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

судді: Воронцової Л.П.,

при секретарі: Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Бітюра Анатолій Анатолійович, на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 березня 2025 року, ухвалену під головуванням судді Дорошинської В.Е., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнено судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 09 вересня 2024 року об 11 год. 42 хв. по пров. Торговий в смт. Білозерка Херсонського району Херсонської області керував мопедом "Хонда Діо", без н/з, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із вказаною постановою суду ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Бітюра Анатолій Анатолійович, подав апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що:

- матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 мопедом "Хонда Діо", останній ним не керував, а його котив через технічну несправність. Долучений до протоколу відеофайл не містить запису безпосереднього руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його зупинки поліцейськими. З діалогу між ОСОБА_1 та працівниками поліції неможливо встановити, що він здійснював рух;

- наявна в матеріалах справи постанова серії БАВ № 064984 від 09 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП не є доказом керування ним транспортним засобом, оскільки апелянтом її оскаржено в порядку адміністративного судочинства та станом на день подання апеляційної скарги рішення у справі не прийнято (справа №766/18148/24);

- поліцейськими в порушення вимог Інструкції не залучено двох свідків. Відеозапис не є належним доказом винуватості при ухиленні водія від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки фіксування технічними засобами здійснюється лише при огляді водія;

- в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

- посадова особа органів поліції не відсторонювала ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, доказів відсторонення водія матеріали справи не містять.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник- адвокат Бітюра А.А. не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Адвокат Бітюра А.А. подав до суду заяву, в якій вимоги апеляційної скарги підтримує, просив її задовольнити, справу розглянути у його відсутності та у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 192588 від 09 вересня 2024 року водій ОСОБА_1 09 вересня 2024 року об 11 год. 42 хв. по пров. Торговий в смт. Білозерка Херсонського району Херсонської області керував мопедом "Хонда Діо", без н/з, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, млява мова, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера "Драгер" або в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 064984 від 09 вересня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування мопедом "Хонда Діо", без н/з, 09 вересня 2024 року об 11 год. 42 хв. по пров. Торговий в смт. Білозерка Херсонського району Херсонської області без посвідчення водія.

Відповідно до довідки начальника СРПП ВП № 1 Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області І. Наумович від 11 вересня 2024 року, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Згідно з відео-файлом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, відеозаписом зафіксовано намагання ОСОБА_1 привести в рух мопед "Хонда Діо", який не заводився, в той час як працівник поліції повідомив останнього про наявність у нього запаху алкоголю з порожнини рота та про заборону керування в стані алкогольного сп`яніння (11:44:11 год. відеозапису). Поліцейський запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера "Драгер" (11:44:26 год.), на що ОСОБА_1 відмовився (11:44:52 год.), зазначив, що цього дня не вживав алкогольних напоїв, а напередодні багато випив (11:45:27 год.) та на повторну пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився пройти такий огляд (11:46:01 год.). Після цього працівником поліції йому повідомлено наслідки відмови проходження огляду, а саме складення протоколу про адміністративне правопорушення (11:46:11 год.). На запитання працівника поліції, чи є у нього посвідчення водія та чи отримував його, відповів, що посвідчення не має та вказаний документ не отримував (11:46:26 год.).

Позиція апеляційного суду

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції при вирішенні питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не дотримався.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виснував, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який вказує на порушення водієм Правил дорожнього руху України.

Разом з цим, наведені докази не можна розцінювати як беззаперечні та достатні для висновку про винуватість притягнутої особи, оскільки вони не в повній мірі відповідають стандарту доказування "поза розумним сумнівом" та в своїй сукупності не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Так, згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, за змістом диспозиції вказаної статті, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно пункту 1.5 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зі змінами, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З наведеного вбачається, що керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, згідно встановленої законом процедури, ініціювання проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння допускається у разі зупинки транспортного засобу і встановлення факту керування ним водієм працівниками поліції із фіксацією відповідних дій з допомогою спеціальних технічних засобів відеозапису.

Разом з цим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою обставиною для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, на який посилається суд першої інстанції, не може бути єдиним самостійним доказом для доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, однак є належним доказом лише в сукупності з іншими доказами у справі, що є достатніми для усунення всіх сумнівів щодо вини особи.

Як зазначає апелянт, він не керував транспортним засобом, оскільки він був в технічно несправному стані, що ним було продемонстровано працівникам поліції.

Так, з дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення і покладений судом в основу оскаржуваної постанови, вбачається, що на ньому не зафіксовано зупинки та руху мопеда "Хонда Діо" під керуванням ОСОБА_1 .

Відеозапис із нагрудної камери поліцейського розпочинається об 11:43:47 год. з моменту, коли ОСОБА_1 перебуває біля припаркованого біля воріт будинку мопеда "Хонда Діо" та намагається його привести в рух, в той час, як поліцейський звертаючись до нього по-батькові, зазначає, що не потрібно його заводити та просить підійти до нього, і при цьому спілкується з дружиною апелянта. Після цього працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, на що останнійзазначив, що цього дня не вживав алкогольних напоїв, однак вживав напередодні (11:45:27 год.) та на повторну пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився пройти такий огляд (11:46:01 год.).

Вказаний відеозапис свідчить про те, що до моменту здійснення відеофіксації між ОСОБА_1 та працівниками поліції вже відбувалася розмова, відтак відеофайл не підтверджує факту зупинки транспортного засобу, а неможливість привести його в рух викликає обгрунтовані сумніви у можливості ним керувати. Із цієї розмови не вбачається категоричного підтвердження ОСОБА_1 щодо здійснення ним керування мопедом "Хонда Діо", а весь діалог зводиться до з`ясування обставини перебування останнього з ознаками алкогольного сп`яніння та пропоцію пройти огляд на визначення такого стану.

Відтак, покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не спростовані матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції про те, що зафіксований на відеозаписі діалог між ОСОБА_1 та працівниками поліції вказує на те, що останній все ж здійснював рух до моменту його зупинки, ґрунтується на припущеннях.

Будь-які інші докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої "доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом" (п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey).

У справі "Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain" від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність факту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Бітюра Анатолій Анатолійович, слід задовольнити, постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 березня 2025 року скасувати, провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Бітюра Анатолій Анатолійович, задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 березня 2025 року скасувати.

Провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Воронцова