Справа № 127/3379/25
Провадження № 33/801/512/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2025 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Поліцейський не складав постанови про вчинення нею адміністративного правопорушення, яка б давала підстави поліцейському зупинити транспортний засіб, яким вона керувала. Відповідно судом хибно прийнято до уваги, як допустимий доказ, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Із відео вбачається, що ознаки алкогольного сп`яніння у неї відсутні, а тому у поліцейських були відсутні підстави для перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

У судове засідання, призначене на 15 травня 2025 року, ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Марцинковський Л.В. не з`явилися.

У поданому 15 травня 2025 року клопотанні адвокат Марцинковський Л.В. просить розгляд даної справи здійснити у відсутність ОСОБА_1 та її захисника.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 та її захисника.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №228291, складеного поліцейським 2 взводу 1 роти 1 БПП у Вінницькій області рядовим поліції Ковальчуком О.Д., 23 січня 2025 року о 13 год. 01 хв. у м.Вінниці по вул. Пирогова, 111 А, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «BMW І3», д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовилася у повному обсязі на місці зупинки транспортного засобу. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що на відео у неї не вбачається ознак алкогольного сп`яніння, а тому у поліцейських були відсутні підстави для її перевірки на стан алкогольного сп`яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

У пункті 2 розділу І Інструкції зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 цього розділу визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №228291 від 23 січня 2025 року слідує, що у ОСОБА_1 було виявлено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови: порушення координації рухів.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що поліцейським під час розмови з ОСОБА_1 останній було озвучено, що від неї відчувається запах алкоголю, на що вона відповідала, що вона вчора відпочивала та була на дні народженні. Отже, підозра поліцейського у тому, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння була обґрунтована. У подальшому ОСОБА_1 , спілкуючись з невстановленою особою, останній пояснила, що її зупинили і змушують пройти огляд, але ж вона була на дні народженні і звичайно «воно» покаже. При цьому, ОСОБА_1 у категоричній формі відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, зазначивши, що вона нічого проходити не буде.

За змістом п. 6,7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103).

Оскільки ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський на законних підставах склав відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначив ознаки сп`яніння і її дії щодо ухилення від огляду.

Також ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Тоді як в даному випадку поліцейський не складав постанови про вчинення нею адміністративного правопорушення, яка б давала підстави поліцейському зупинити транспортний засіб, яким вона керувала. А тому вважає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є допустимим доказом у справі.

Із вказаного слідує, що ОСОБА_1 фактично не погоджується із підставами її зупинки.

Підстави, за яких у поліцейського є право та/або обов`язок зупинити транспортний засіб визначені статтею 35 Закону України «Про національну поліцію».

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

З оглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, шо поліцейський автомобіль їхав позаду автомобіля «BMW І3», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , і подав вимогу про зупинку за допомогою звукового сигналу. У ході розмови поліцейським водію було озвучено причину зупинки: стоянка в забороненому місці.

У даному випадку на розгляді суду знаходиться адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 КУпАП.

За змістом статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може виключати законність подальших дій поліцейського, зокрема, щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У даному випадку ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції і в ході спілкування встановлено наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння.

Вона зобов`язана була в силу закону пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, однак, від такого огляду відмовилася. Наслідком такої відмови є притягнення її до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції і не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з подальшим виправданням ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, повно та об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини справи дійшов правильного висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні доведена повністю.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало