ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4204/24Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 33/817/158/25 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю:

захисника ОСОБА_1 - адвоката Карчевського В.М.

представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Бойка П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адмінправопорушення, 27.05.2023 року о 18 год.50 хв. на автодорозі М-30 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине» (159 км +400м), водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Lexus» р.н.з. НОМЕР_1 , порушила ПДР України, що призвело до пошкодження автомобілів марки «Lexus» р.н.з. НОМЕР_1 та марки «КІА» р.н.з. НОМЕР_2 , а саме не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, у населеному пункті не дотрималась встановленої швидкості руху, згідно висновку експертного дослідження ЕД-19/109-23/10593-ФТ рухалась із швидкістю 109, 663 км/год. чим порушила вимоги пунктів 2.3 (б), 12.4 ПДР України.

В апеляційній скарзі потерпілий просить вказану постанову суду скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та звільнити її від стягнення, у зв`язку із закінченням строків його накладення.

Крім того просить призначити у справі судову фототехнічну експертизу з метою встановлення швидкості руху автомобіля «Lexus» р.н.з. НОМЕР_1 до моменту зіткнення із транспортним засобом «КІА» р.н.з. НОМЕР_2 , виконання якої доручити Івано-Франківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом допущено спрощений підхід до розгляду справи, оскільки саме в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 змінили у судовому засіданні свої покази щодо обставин ДТП, оскільки вказали, що зіткнення відбулось на лівій смузі руху, а не на правій, як було фактично.

Зазначає, що експертами Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України при проведенні експертиз залишено поза увагою висновок експертного дослідження від 02.10.2023 №ЕД-19/109-23/10593-ФП, який було складено судовим експертом Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, а суд безпідставно відмовив у призначенні повторної експертизи в даному центрі.

Крім того зазначеним висновком підтверджується порушення ОСОБА_1 встановленої швидкості руху у населеному пункті (109,663 км./год), тому якби її швидкість була в межах норми зіткнення не відбулось би.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника апелянта, захисника Гапій О.В., дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Крім того, за змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вказані вимоги належним чином дотримані.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та порушення нею вимог п.2.3 (б), 12.4 ПДР України, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 630757 від 20.02.2024 року ОСОБА_1 інкримінувалося допущення нею порушення вимог п.2.3 (б), 12.4 ПДР України, що призвело до настання вищевказаної ДТП і за що передбачено відповідальність, встановлену ст.124 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а відсилає до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме обов`язки покладались на винну особу, відповідно до Правил дорожнього руху, та які ним не виконані.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно протоколу про адмінправопорушення ААД № 630757 від 20.02.2024 року, 27.05.2023 року о 18 год.50 хв. на автодорозі М-30 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине» (159 км +400м), водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Lexus» р.н.з. НОМЕР_1 , порушила IA? України, що призвело до пошкодження автомобілів марки «Lexus» р.н.з. НОМЕР_1 та марки «КІА» р.н.з. НОМЕР_2 , а саме не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, у населеному пункті не дотрималась встановленої швидкості руху, тобто такі дії водія підпадали під вимоги п. 2.3 (б), 12.4 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 2.3 б Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Так, згідно п.12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Разом з тим, підставою для складання протоколу про адмінправопорушення ААД № 630757 від 20.02.2024 року став висновок експертного дослідження ЕД-19/109-23/10593-ФТ складеним судовим експертом Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Стефінів М.В.

При цьому судом вірно його не було взято до уваги, оскільки його було дано зазначеним експертом виключно на підставі наданих суб`єктивних даних адвоката Бойко П.В., тобто без урахування усіх вихідних даних, наявних у матеріалах справи.

За таких обставин доводи апелянта про те, що експертами Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України при проведенні експертиз залишено поза увагою висновок експертного дослідження від 02.10.2023 №ЕД-19/109-23/10593-ФП, який було складено судовим експертом Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України є неспроможними.

Проте згідно висновку судового експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 04.06.2024 №СЕ-19/120-24/6482 ФП та висновку експерта за результатами повторної експертизи Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 13.12.2024 №КСЕ-19/114-24/22054, встановити швидкість руху автомобіля марки «Lexus» в момент при під`їзді до перехрестя із другорядною дорогою виїзду із с.Великі Бірки, при виїзді на головну дорогу автомобіля марки «КІА», а також у момент зіткнення зазначених транспортних засобів, не представляється можливим.

За таких обставин, місцевий суд дійшов вірного висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 порушення нею вимог п.2.3 (б), 12.4 ПДР України.

У розумінні положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. При цьому ст.7 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доводи апеляційної скарги потерпілого про наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Враховуючи конкретні обставини справи, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 ухвалена з дотриманням вимог ст. 7 КУпАП і підстав для задоволення апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя