Справа № 138/840/25
Провадження № 33/801/426/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,

за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Вдовцової А.Д., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вдовцової Аліни Дмитрівни на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 332503 від 21.03.2025 року ОСОБА_1 21.03.2025 о 12 год. 00 хв. на напрямку «н.п. Серебрія (Україна) н.п. Волчинець (Республіка Молдова)» в районі прикордонного знаку № 0124 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України у складі групи осіб спільно з ОСОБА_2 вплав через річку Дністер поза встановленими пунктами пропуску, чим порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 № 1777-ХІІ, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 650 (шістсот п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 050 (одинадцять тисяч п`ятдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду захисник ОСОБА_1 адвокат Вдовцова А.Д подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просила скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції вважав, що вина останнього є доведеною та підтверджується матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 332503 від 21.03.2025 року ОСОБА_1 21.03.2025 о 12 год. 00 хв. на напрямку «н.п. Серебрія (Україна) н.п. Волчинець (Республіка Молдова)» в районі прикордонного знаку № 0124 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України у складі групи осіб спільно з ОСОБА_2 вплав через річку Дністер поза встановленими пунктами пропуску, чим порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України».

ОСОБА_1 у своїх поясненнях як під час складання протоколу, так і в суді апеляційної інстанції послідовно заперечуючи свою винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, посилався на те, що 21 березня 2025 року він приїхав до м. Могилів-Подільського Вінницької області з метою відвідування ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, розгляд якого мав відбутись 21 березня 2025 року о 10:00 год.

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктом цього адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Диспозиція сформульована в ч. 2 ст. 204-1 КУпАП норми є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Статтею 9 Закон України «Про державний кордон України» встановлено, що порушенням державного кордону України є перетинання його з порушенням встановленого порядку.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Разом з тим жодних доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 умислу на перетин державного кордону, як і інших доказів, зокрема фото- чи відеоматеріалів фіксації факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно з положеннями статті 256 КУпАП та пункту 4 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 вересня 2013 року № 898 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 грудня 2018 року № 1046), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 жовтня 2013 року за № 1729/24261 (далі Інструкція), у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема прізвища, ініціали та місце проживання свідків і потерпілих (якщо вони є).

Протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, потерпілими (за їх наявності) (пункт 8 Розділу ІІІ Інструкції).

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідків зазначено працівників прикордонної служби ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від імені яких були складені рапорти від 21 березня 2025 року, та які є заінтересованими у розгляді справи.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку статті 251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (частина перша статті 254 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Зазначені обставини вказують на існування обґрунтованих сумнівів щодо можливості використання протоколу про адміністративне правопорушення від 21 березня 2025 року, як належного і допустимого доказу вини ОСОБА_1 , тому що зазначені порушення істотно впливають на можливість встановлення усіх обставин справи.

Щодо долучених до матеріалів справи скріншотів листування з телефону, то ні в протоколі, ні в інших процесуальних документах немає механізму їх отримання службовими особами Державної прикордонної служби, що унеможливлює висновок про законність отримання цих доказів, а з їх змісту не можливо зробити однозначний висновок про обговорення ОСОБА_1 шляхів незаконного перетину державного кордону України через річку Дністер 21 березня 2025 року.

Не можуть вважатись доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і рапорти працівників прикордонної служби, тому що працівників прикордонної служби у спірних правовідносинах виступають в якості суб`єкта владних повноважень, які зацікавлені у розгляді справи.

Крім того зі змісту цих рапортів ОСОБА_1 було виявлено в районні прикордонного знаку № 0124 при спробі незаконного перетину державного кордону України у складі групи осіб вплав через річку Дністер. Також у рапортах зазначені обставини про вчинення 16 березня 2025 року ОСОБА_1 спроби перетину державного кордону у складі групи осіб, з приводу чого було складено відповідні протоколи, розгляд яких було призначено на 21 березня 2025 року.

Натомість згідно пояснень свідка ОСОБА_5 , наданими в суді апеляційної інстанції, вона разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 21.03.2025 року рухались на автомобілі до ІНФОРМАЦІЯ_3 на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, на блокпості при в`їзді у м. Могилів-Подільський Вінницької області були зупинені працівниками поліції та прикордонної служби. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснювали, що направляються до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду відповідних протоколів про адміністративне правопорушення.

Зазначене підтверджується також долученим до матеріалів апеляційної скарги відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 , які рухаючись в транспортному засобі, були зупинені працівниками поліції та прикордонної служби на блокпості при в`їзді у м. Могилів-Подільський Вінницької області, а не як зазначено в рапорті працівників прикордонної служби при спробі незаконного перетину державного кордону вплав через річку Дністер. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 послідовно стверджували про те, що прямували до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду відповідних протоколів про адміністративне правопорушення, зазначаючи, що ці протоколи були складені у зв`язку із відсутністю у них військово-облікових документів, хоча насправді вони мали їх в електронному вигляді в додатку Резерв+.

Як видно з наданих до апеляційної скарги копій протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 дійсно був викликаний на 21 березня 2025 року о 10.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, за порушення ним законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Таким чином, дослідивши наявні у справі матеріали, апеляційний суд вважає, що у справі відсутні докази, які у своїй сукупності доводять спробу ОСОБА_1 на незаконний перетин кордону за зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вдовцової Аліни Дмитрівни задовольнити.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП скасувати.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський