КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3310/25
Провадження № 3/552/676/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025

07 травня 2025 року суддя Київського районного суду м. Полтави Любчик В.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч астиною 1 статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює керівником та бухгалтером ТОВ «ТК «Авто-Експрес» (), яке розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Чумацький Шлях, буд. 78 Б,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 215/31-00-04-04-03 від 15.04.2025 ОСОБА_1 , будучи керівником та головним бухгалтером в одній особі, ТОВ «ТК «Авто-Експрес» (), яке розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Чумацький Шлях, буд. 78 Б, у січні 2025 року порушив пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, що зафіксовано в акті камеральної перевірки № 777/Ж5/31-00-04-04-03-22/44368000 від 12.03.2025.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 15, 16).

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та дослідивши додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Нормами ч. 1 ст. 163-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення № 215/31-00-04-04-03 від 15.04.2025, за змістом якого « ОСОБА_1 , будучи керівником та головним бухгалтером в одній особі, ТОВ «ТК «Авто-Експрес» (), яке розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Чумацький Шлях, буд. 78 Б, у січні 2025 року порушив пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, що зафіксовано в акті камеральної перевірки № 777/Ж5/31-00-04-04-03-22/44368000 від 12.03.2025» (а.с. 9).

Таким чином, судом встановлено, що усупереч вимогам закону, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , не конкретизовано, у чому саме полягає інкриміноване правопорушення. Посилання на норми Податкового кодексу України наведено без розкриття суті порушення, що унеможливлює його розуміння. За таких обставин ОСОБА_1 позбавлений можливості ефективно реалізувати своє право на захист.

Посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставин та суті вчинення ОСОБА_1 самого правопорушення з посиланням на норму спеціального Закону.

З огляду на встановлені обставини, протокол про адміністративне правопорушення не містить викладення об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, з належним зазначенням фактичних даних. Відсутність таких даних унеможливлює встановлення судом у передбаченому законом порядку наявності чи відсутності в діях особи адміністративне правопорушення, її вини, а також інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або вимогам інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суддя звертає увагу, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку Європейського суду з прав людини, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, що зумовлено неналежним оформленням протоколу, зокрема відсутністю конкретного викладення суті порушення та фактичних обставин, які б дозволили встановити вину особи у вчиненні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 252, 280 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Любчик