Справа №: 634/26/25
Провадження № 3/634/55/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., при секретарі Литвиненко Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Сахновщина Харківської області у режимі відеоконференцзв`язку справу про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшло три протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ст 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Сахновщинського районного суду Харківської області від 25.02.2025 року було об`єднано адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень. Передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП в одне провадження, присвоївши справі № 634/26/25.

Так, згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 215836 від 08.01.2025 року, серії ЕПР1 № 215860 від 08.01.2025 року відповідно ОСОБА_1 08.01.2025 року о 15.10 год. на перехресті вул. Південновокзальній та Полтавська в сел. Сахновщина Харківської області поблизу залізничного переїзду, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль FIAT DOBLO д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що стояв позаду, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, чим порушив п. 10.9 ПДР України, після чого залишив місце події, чим порушив п. 12.10 А ПДР України.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 804957 від 08.01.2025 року ОСОБА_1 08.01.2025 року о 15.10 год. по вул. Південновокзальній в сел. Сахновщина Харківської області керував транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння: виражена нечітка мова, почервоніння очей та обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання правопорушник провину не визнав, вказав, що не має відношення до ДТП, що мало місце 08.01.2025 року о 15.10. год. на перехресті вул. Південновокзальній та Полтавська в сел. Сахновщина Харківської області за участю транспортних засобів MITSUBISHI OUTLANDER д.н.з. НОМЕР_1 та FIAT DOBLO д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки за кермом транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER д.н.з. НОМЕР_1 був його батько ОСОБА_3 . У зв`язку із викладеним просив закрити провадження у справі за відсутності складу і події адміністративних правопорушень.

Його представник у судовому засіданні заперечував проти обставин, викладених у адміністративних матеріалах, просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що у зв`язку із відшкодуванням шкоди ДТП не було.

Крім того в обгрунтування невинуватості правопорушника зазначив, що за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, водієм транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER д.н.з. НОМЕР_1 був ОСОБА_3 , а не правопорушник, а отже, він не є суб`єктом цього правопорушення.

Захисник також вказує, що уповноваженою особою фабула протоколу про адміністративне правопорушення одночасно містить вказівку на перебування водія у стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9 ПДР України) та наявність однак алкогольного сп`яніння (п.2.5 ПДР України), за що встановлена відповідальність однією ж і тією ж частиною ст. 130 КУпАП, однак кожне з цих порушень має свій окремий юридичний склад, зокрема, об`єктивну сторону, отже, потребує відповідного та належного процесуального оформлення під час складання працівниками поліції матеріалів правопорушення.

Також, протокол містить вказівку на порушення п. 10.9 ПДР України, однак його порушення не передбачає відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилаючись на порушення процедури освідування на стан алкогольного сп`яніння, наявність ознак корегування відеозапису, невідповідність часу подій на відео та у протоколах про адміністративне правопорушення, вважає, що протоколи складені з грубим порушеннями чинного законодавства, а тому відсутні достатні, належні та допустимі докази винуватості правопорушника.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань та заяв з приводу розгляду справи не надав.

Уповноважена особа, яка склала протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, у судовому засіданні обставини, викладені у протоколах, підтримав, зазначивши, що протоколи про адміністративне правопорушення складені у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Суд, заслухавши правопорушника, його представника, уповноважену особу, як складала протоколи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, суд розглядає справу у межах тих обставин, які зазначені у протоколах про таке порушення.

Правопорушнику інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 08.01.2025 року о 15.10 год. на перехресті вул. Південновокзальній та Полтавська в сел. Сахновщина Харківської області поблизу залізничного переїзду, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль FIAT DOBLO д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що стояв позаду, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, чим порушив п. 10.9 ПДР України, після чого залишив місце події, чим порушив п. 12.10 А ПДР України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. б п. 2.3 ПДР України водій транспортного засобу повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

В п.п.10.9 ПДР України зазначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

П. 2.10 А ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 13.1 ПДР України визначено водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу

Зі схеми ДТП, складеної за місцем пригоди слідує, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортний засіб, причетний до ДТП, координати його розміщення відносно елементів проїзної частини, та інше), а також зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.

Доданими фотознімками, якими зафіксовано наявність пошкодження транспортного засобу автомобіля FIAT DOBLO д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.01.2025 року ОСОБА_2 просить притягнути до адміністративної відповідальності Гречкосія, який 08.01.2025 року близько 15.10 год. на перехресті вулиць Південновокзальній та Полтавська в сел. Сахновщина Харківської області, рухаючись на транспортному засобі MITSUBISHI OUTLANDER заднім ходом, вчинив ДТП та залишив місце пригоди.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 , доданих до матеріалів справи, вбачається, що останній 08.01.2025 року близько 15.10 год. керував транспортним засобом FIAT DOBLO д.н.з. НОМЕР_2 на перехресті вулиць Південновокзальній та Полтавська в сел. Сахновщина Харківської області, стоячи на увімкнений червоний сигнал залізничного переїзду. Попереду нього стояв транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак не пам`ятає. Вказаний автомобіль почав рух заднім ходом, задньою частиною пошкодивши передню частину транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 із салону автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER вийшов молодий чоловік, який у подальшому зник з місця пригоди.

На оглянутому відеозапису з боді камери поліцейського зафіксовано пояснення ОСОБА_2 , який вказував на особу правопорушника, як такого, що вчинив ДТП та залишив місце пригоди.

Окрім цього, зафіксовано також пояснення правопорушника, після його виявлення поліцейським, який також не заперечував факту вчинення ДТП та залишення місця пригоди за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що наявний відеозапис не можна визнати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в доданих до справи відеозаписах відбувалося втручання сторонніх осіб, що виразилося у нарізці відеокадрів огригінального відеозапису, невідповідності часу та дати подій, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення, що порушує чинне законодавство, є безпідставними.

Так, відеозапис з урахуванням інших доказів підтверджує обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення, у своїй сукупності вказує на те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, здійснив ДТП та залишив місце пригоди. Сама якість зйомки є достатньою та такою, що виключають жодні сумніви щодо оцінки тих подій, які на запису зафіксовано.

Стосовно неправильного відображення дати на відеофайлах, що не співпадають з протоколом про адміністративне правопорушення, вважаю, що дана похибка не є істотним порушенням, суд розцінює її як можливі збої оперативної системи, що не спростовують події, які інкримінуються правопорушнику.

При досліджені судом диску встановлено, що він не є пошкодженим, відео файли, які на ньому містяться, відтворюються коректно.

Відеозапис містить дані, які є необхідними та достатніми для встановлення усіх істотних обставин справи. Будь-яких підстав вважати, що відеозапис є неповним, змонтований з метою неправомірного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у судді немає.

Версія сторони захисту про те, що ОСОБА_1 в момент ДТП не керував транспортним засобом також спростовується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом, на якому зафіксовано незаперечння останнього щодо керування транспортним засобом за подій, описаних у протоколах про адміністративне правопорушення за ст.ст. 124,122-4 КУпАП.

Щодо визнання недопустими доказом результат проведеного 11.03.2025 року допиту працівника поліції, то працівник поліції є особою, яка складає протоколи про адміністративне правопорушення, а тому надання ним пояснень у справі узгоджується з викорнанням вимог ст. 280 КУпАП у частині з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) правопорушник чи його захисник до суду не надали.

Щодо надання стороною захисту накладної з СТО від 08.02.2025 року, наданої ОСОБА_3 , то вона не спростовує висновків суду, що за кермом у момент ДТП за подій, що мали місце 08.01.2025 року, був не правопорушник.

Надані стороною захисту письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , що долучені до матеріалів справи за клопотанням сторони захисту, суд не бере до уваги, так як у цьому випадку свідки безпосередньо судом не допитувалися, що є порушенням правового принципу безпосередності дослідження судом доказів шляхом допиту цих осіб в судовому засіданні.

Помилковим є твердження захисника на той факт, що у зв`язку із відшкодуванням шкоди ДТП не було, оскільки воно не грунтується на Законі, так як відшкодування шкоди не виключає події ДТП, та відбулося у зв`язку із заподіянням шкоди іншому учаснику ДТП.

Позицію сторони захисту про те, що за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, водієм транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER д.н.з. НОМЕР_1 був ОСОБА_3 , а не правопорушник, який не є суб`єктом цього правопорушення, суд розцінює, як лінію захисту та спосіб уникнення ОСОБА_1 відповідальності і суперечить сукупності доказів, які є у матеріалах справи.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та також спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Так, сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, а отже, версія обвинувачення, підкріплена наявною у матеріалах справи доказовою базою, знайшла своє підтвердження.

Таким чином, приходжу до висновку, що вина правопорушника у вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4,КУпАП підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 215836 від 08.01.2025 року, серії ЕПР1 № 215860 від 08.01.2025 року відповідно, схемою місця ДТП, фототаблицею до неї, відеозаписом з боді камери, письмовими поясненнями потерпілого, доданих до протоколів про адмінстративне правопорушення, та іншими матеріалами справи.

Тому, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за:

ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів;

ст. 122-4 КупАП, як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до частини 1 статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

При цьому, враховуючи те, що адміністративне правопорушення вчинене 08.01.2025 року, на момент розгляду справи в суді строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

За таких обставин, суд не застосовує до ОСОБА_1 стягнення, оскільки на час розгляду адміністративної справи строк, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, сплинув, що виключає можливість застосувати до правопорушника адміністративне стягнення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Щодо кваліфікації уповноваженою особою дій правопорушника також за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходжу з такого.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Слід також звернути увагу, що відповідно дост.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

У п. 4.1рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року№23-рп/2010КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 804957 від 08.01.2025 року ОСОБА_1 08.01.2025 року о 15.10. год. по вул. Південновокзальній в сел. Сахновщина Харківської області керував транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, а саме: виражена нечітка мова, почервоніння очей та обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9 А ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП має у собі три окремих види адміністративного правопорушення:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції - у разі порушення вимог п. 2.9 а ПДР України;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - у разі порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

Кожен із вказаних правопорушень містить свій склад, який підлягає встановленню та доказуванню.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Згідно вимог п.п.2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З цих вимог закону слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться працівником поліції, у якого виникли підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто поліцейський, керуючись переліком ознак алкогольного сп`яніння, повинен виявити наявність або відсутність у водія ознак алкогольного сп`яніння та вирішити чи є необхідність проводити йому огляд на стан такого сп`яніння.

Кваліфікувати вчинене особою адміністративне правопорушення, є виключною компетенцією суб`єкта уповноваженого на складання протоколу.

Суддя позбавлений процесуальної можливості перекваліфіковувати дії порушника.

Протокол про адміністративне правопорушення за правовим змістом є фактично обвинуваченням, яке підлягає доведенню.

Положеннями статті 256 КУпАП вказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються суть адміністртаивного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Уповноваженою особою при викладенні фактичних обставин справу у протоколі одночасно інкримінується правопорушнику адміністративне правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що порушує п. 2.9 а ПДР Українги, та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що порушує п. 2.5 ПДР Україна.

Тобто, працівником поліції не чітко викладена суть адміністративного правопорушення і є незрозумілим, чому працівник поліціїї при встановленні факту керування правопорушником у стані алкогольного сп`яніння, а не з ознаками алкогольного сп`яніння вказує на порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, дані відеозаписів не відображають дотримання працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП процедури освідування на стан алкогольного сп`яніння, залишилося не з`ясованим, у разі порушення п. 2. 5 ПДР, чи був за кермом у момент ДТП ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння і, якщо так, то лише після цього слідує з`ясування, як зазначила уповноважена особа, щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі.

Суд також акцентує увагу, що оскільки правопорушника безпосередньо не було виявлено на місці події, то у такому разі вимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", тобто на місці зупипки транспортного засобу, є безпідставною.

У такому випадку уповноваженою особою при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлені обставини події, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи.

Як вбачається з відео, правопорушник під час складання протоколів про адміністративні правопорушення заперечував факт вживання алкоголю.

Із пояснень потерпілого, які містяться у матеріалах справи, також не вбачається, що правопорушник перебував з ознаками алкогольного сп`яніння у момент вчинення ДТП. Також відсутні свідки події, які б вказували на наявність ознак алкогольного сп`яніння у момент ДТП у ОСОБА_1 .

Наведені вище обставини свідчать про те, що матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити що ОСОБА_1 у момент ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або з ознаками алкогольного сп`яніння, чим були порушені п. 2.5, 2.9 а ПДР України, і за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Системно проаналізувавши положення КУпАП та Інструкції, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд констатує порушення за вказаних обставин процедури огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

У ч. 5 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан сп`яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення складено працівником поліції з порушенням норм чинного законодавства, а тому провадження у справі слід закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати

свої рішення.

Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява №22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).

Керуючись ст.33, 38, 122-4,124, ч. 1 ст.130, ст. ст.247, 248,251,252,268,280,283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови..

Повний текст постанови складено та проголошено 16.05.2025 року.

Суддя: