Справа № 644/2504/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 травня 2025 року м. Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К., за участю секретаря Книшенко Я.С., прокурора Анголенка П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

21.03.2025 до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи звільненою 18.01.2022 з посади старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, будучи відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам п. 27 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме 24.02.2025 о 23.30 год. подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При судовому розгляді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, зазначила, що не мала умислу на порушення вимог п. 27 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону «Про запобігання корупції». Вказане порушення зумовлено тривалим перебуванням в стані стресу та душевного хвилювання. Просила суд при вирішенні справи врахувати, що попередньо до адміністративної відповідальності не притягалася, щиро розкаюється у вчиненому і оскільки її дії не спричинили шкоди охоронюваним законом інтересам, просила застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності.

Прокурор підтримав обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, просив визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в мінімальному розмірі.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Так статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно до витягу з послужного списку Департаменту патрульної поліції від 13.03.2025 ОСОБА_1 з 16.07.2015 призначено інспектором батальйону патрульної служби ГУ МВС України в Харківській області, присвоївши спеціальне звання рядового міліції та закріпивши спеціальний жетон з індивідуальним номером. Наказом Департаменту патрульної поліції № 95 о/с від 11.01.2022 ОСОБА_1 18.01.2022 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з абз. 15 ч. 1 ст.1 Закону № 1700- VII суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону поліцейських віднесено до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду. Декларація при звільненні не подається у таких випадках: особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді; особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.

Так, ОСОБА_1 , яка 18.01.2022 припинила займати посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, 24.02.2025 о 23.30 подала декларацію при звільненні шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування: https://public.nazk.gov.ua/documents/dbfc52ca-fe90-4ac3-84c7-dfe03800b115.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 декларацію при звільненні (яку відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-VII повинна була подати не пізніше 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності) подала 24.02.2025, тобто несвоєчасно.

Відповідно до вимог ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.172-6 КпАП України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, під час розгляду даного матеріалу судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушниці, ступінь її вини, думку прокурора, який вважав можливим застосувати до правопорушниці покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченою санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, та накладає на неї стягнення в межах санкції зазначеної статті у вигляді штрафу на користь держави.

При цьому, суд вважає, що викладені ОСОБА_1 обставини, на які вона посилається як на підставу про закриття провадження за малозначністю, є підставами до призначення покарання у мінімальному розмірі, а не підставами до звільнення від адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушниці в дохід держави судовий збір.

Керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 33, 283, 284, 40-1 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції» суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в особі Державної Судової Адміністрації України у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя І.К. Ізмайлов