Справа № 309/1332/25
Провадження № 3/309/449/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_3 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 295607 від 09 квітня 2025 року про те, що він 09 квітня 2025 року близько 17 години 23 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Крафтер», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Небесної Сотні у м.Хуст, під час здійснення обгону на перехресті не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено Канго», д.н.з. НОМЕР_2 , який повертав ліворуч під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Цим самим ОСОБА_3 згідно протоколу порушив вимоги п.14.6 «а`ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_3 ствердив, що не вважає себе винуватим. Він їхав по вул. Н.Сотні, попереду нього їхало декілька транспортних засобів у колоні, які рухалися досить повільно. Зустрічна смуга була вільна, і він розпочав маневр обгону. Коли вже здійснював обгін, то один із ТЗ з колони несподівано почав повертати ліворуч, він намагався загальмувати, однак зіткнення не зміг уникнути.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що їхала на автомобілі додому по вул. Н.Сотні. Позаду неї їхала машина, вона включила лівий поворотник і почала повертатися до свого будинку. В цей час появилася ТЗ який робив обгін і відбулося зіткнення. Також попросила переглянути у судовому засіданні відеозапис з місця події, який принесла з собою на флешкарті, що судом було зроблено у присутності учасників процесу, після чого флешкарта була повернута потерпілій ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.14.6 «а» ПДР обгін заборонено на перехресті.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положенням ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП характеризується необережною формою вини.

Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно дост. 252 КУпАПвисновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.62 Конституції Україниобвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст.251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Відповідно дост. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: у т.ч. місце, час вчинення ісуть адміністративного правопорушення;нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

У той же час, підставами застосування норми закону є скоєння діяння, фактичні обставини якого й зумовлюють її вибір. Коли фактичні обставини діяння й норма права, яка передбачає відповідальність за його скоєння, встановлені правильно, однак неправильно обрана форма закону -застосована не та частина статті закону, чи редакція статті, яка не була чинною на момент порушення, або ж не давала підстав для застосуванняїї зворотної дії в часі, указівка на сам закон,то таке застосування закону про відповідальність є незаконним.

Адже, юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення,усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час провадження у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи.

Тим самим, такий недолік автоматично незалежно від доданих до справи матеріалів тягне за собою закриття провадження в останній на підставі п. 1)ст. 247 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП Хустським РУП ГУНП в Закарпатській області надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 295607 від 09 квітня 2025 року;

- схему місця ДТП яка сталася 09.04.2025;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 09.04.2025, яка пояснила, що їхала на своєму автомобілі по вул. Н.Сотні додому. Під`їжджаючи додому, а саме будинку №103, включила лівий поворотник щоб повернути додому. Коли вже хотіла повернути, то почула сильний удар в її автомобіль у задню ліву частину. Вийшовши з автомобіля побачила, що її вдарив ТЗ «Фольксваген Крафтер», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 09.04.2025, який пояснив, що він їхав на своєму автомобілі по вул. Н.Сотні. Здійснюючи обгін попутних ТЗ, не помітив ТЗ який рухався попереду і повертав ліворуч. Почав різко гальмувати, але не зміг уникнути зіткнення.

Також у судовому засіданні було проглянуто відеозапис з місця події із флешкарти, яку надала потерпіла ОСОБА_2 , після перегляду якого флешкарту було повернуто потерпілій ОСОБА_2 . На відеозаписі зафіксовано, як по вулиці їдуть декілька автомобілів. Автомобіль ОСОБА_3 останній, а автомобіль ОСОБА_2 попереду, між ними їде один автомобіль. На відеозапис видно, як автомобіль ОСОБА_3 розпочинає маневр обгону, виїжджає на зустрічну смугу руху, і в момент коли він фактично вже обганяв автомобіль (майже зрівнявся з ним), який їхав між ним і автомобілем ОСОБА_2 , остання розпочала маневр повороту ліворуч. Відбулося зіткнення.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні Хустським РУП ГУНП в Закарпатській області, надані у судовому засіданні безпосередньо покази ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також переглянутий відеозапис, суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП не є дійсною та доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 порушив п.14.6 «а» ПДР України, згідно якого заборонено обгін на перехресті. Водночас з матеріалів справи не убачається, що ОСОБА_3 здійснював обгін на перехресті. На схемі місця ДТП, жодного перехрестя не відображено. З відеозапису також не убачається наявність перехрестя. З показів ОСОБА_2 убачається, що вона повертала до свого будинку, а не на перехресті. Відтак обставини викладені у протоколі не знайшли свого підтвердження, і належним чином не доведено порушення ОСОБА_3 саме п.14.6 «а» ПДР України. З матеріалів справи не убачається, що ОСОБА_3 почав здійснювати маневр обгону на ділянці руху, на якій такий маневр заборонено здійснювати. Вулиця на якій сталася ДТП з двостороннім рухом, зустрічних ТЗ не зафіксовано, а отже відсутній підстави стверджувати, що ОСОБА_3 розпочав маневр обгону з порушенням ПДР України. На момент коли ж ОСОБА_2 розпочала маневр повороту ліворуч, ТЗ ОСОБА_3 вже здійснював маневр обгону та був на зустрічній смузі руху, що водій ОСОБА_2 безперечно повинна була бачити у дзеркало заднього виду. У такій ситуації водій ОСОБА_2 повинна була діяти у відповідності до п.10.1 ПДРУ, тобто переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (які уже розпочали маневр).

За встановлених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена згідно критерію «поза розумним сумнівом».

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому відповідно до змісту ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, - закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.