Березівський районний суд Одеської області
13.05.2025
Справа № 494/789/25
Провадження № 3/494/314/25
ПОСТАНОВА
13.05.2025 року м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі -КУпАП), -
15.04.2025 року в провадження судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №299011 від 13.04.2025 року про адміністративне правопорушення вбачається, що 13.04.2025 року о 03.21 год. по вул.. Володарського в м. Березівка водій керував транспортним засобом Опель д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотестера Драгер чи в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор NC-M6B 212763? 212762, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП він не визнає та повністю заперечує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, протокол відносно нього складено безпідставно та незаконно виходячи з наступного.
Так, згідно рапорту інспектора СРПП Березівського РВП ЕУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Миколи Ткаченка від 13.04.2025 (який не доказом по справі відповідно до вимог ч. 1 ст. 251 КУпАЩ для визначення підстави для зупинки т.з. Опель під його керуванням поліцейські керувались п.7 ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію". Згідно п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію" поліцейський має право зупиняти транспортні засоби, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879. затверджено Порядок "тимчасового обмеження або заборони руху транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на окремих ділянках автомобільних доріг загального користування". Згідно п. 8 рішення про обмеження або заборону руху на цій ділянці приймається керівником служби автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі разом з керівником територіального органу Укртрансбезпеки та за погодженням з відповідним уповноваженим підрозділом Національної поліції, про що повідомляються відповідно до Закону України "Про дорожній рух" місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та Національна поліція. Одночасно дорожні підприємства, територіальні органи Укртрансбезпеки і уповноважені підрозділи Національної поліції із залученням у разі потреби представників місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування обстежують та визначають можливі маршрути об`їзду. За результатами обстеження складається відповідний акт та у разі потреби вживаються заходи для приведення доріг, якими будуть проходити маршрути об`їзду, в належний технічний стан. При цьому служби автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі розробляють згідно з установленими вимогами індивідуальні схеми організації дорожнього руху, які погоджуються з уповноваженими підрозділами Національної поліції, та затверджуються місцевими органами виконавчої влади в установленому порядку. Таким чином, прийняття таких рішень здійснюється компетентними органами та лише за умови загрози безпеці дорожнього руху, і не входить до компетенції поліцейських патрульної служби. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які відповідні прийняті рішення уповноважених органів, про обмеження або заборону руху 13.04.2025 року по вул. Володарського в м. Березівка, де було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , щоб дало поліцейським підстави згідно п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію" зупиняти транспортні засоби, на цій ділянці дороги. Навпаки, з відеозапису, вбачається, що на ділянці дороги де було зупинено автомобіль (вул. Володарського), здійснюється дорожній рух, будь-яких обмежуючих знаків руху даної ділянкою дороги не вбачається. Тому ОСОБА_2 вважає, що зупинка його транспортного засобу була безпідставна, а відтак подальші вимоги працівників поліції, він не зобов`язаний був виконувати.
Також ОСОБА_3 наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2025 року не може бути беззаперечним доказом його вини в діянні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП. оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Крім цього, ОСОБА_2 зазначає, що відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В п.п. 8, 12 розділу II цієї Інструкції, поліцейським має бути оформлене направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку І до цієї Інструкції. Відповідно до п. 10 розділу II вищевказаної Інструкцій результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейський, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Згідно відеозаписів з двох бодікамер працівників поліції 13.04.2025 року, інформація про вручення ОСОБА_2 направлення на огляд водія транспортного засобу в КНП Березівська ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.04.2025, відсутня.
Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, про що зазначив Касаційний адміністративний суд у своїй постанові від 20.05.2020. Також ОСОБА_2 зазначив, що права йому було роз`яснено лише частково і тільки після складення протоколу про адміністративне правопорушення. І з оглянутого відеозапису вбачається, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не був складений працівниками поліції. Враховуючи наведене, просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №299011 від 13.04.2025 року від 13.04.2025;
- рапорт інспектора СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Миколи Ткаченка від 13.04.2025;
- постанову від 13.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП;
- два диска з відеозаписом, на яких відображено зафіксовані обставини справи.
Рапорт інспектора СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Миколи Ткаченка від 13.04.2025, як доказ, що підтверджує факт можливого перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння або наявності в нього явних ознак алкогольного сп`яніння та керування ним в такому стані транспортним засобом марки Опель д.н.з. НОМЕР_1 о 03 год. 21 хв., який би надав право поліцейському у відповідності із п.7) ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» зупиняти транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 13.04.2025 року о 03 год. 21 хв., з огляду на правову позицію ВС, яку викладено у постанові КАС ВС у справі № 524/5741/16-а, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а тому до уваги не приймається.
Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Однак, на цьому етапі водій ще не вважається винним. Далі законодавець надав право водію пройти ще один незалежний огляд.
А саме, згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно п.п. 8,12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.8 р. ІІ Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.
Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.
І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.
Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.
Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були. Зокрема, згідно відеозапису з двох бодікамер працівників поліції 13.04.2025 року, інформація про вручення ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу в КНП Березівська ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.04.2025 - відсутня, як і взагалі відсутня на оглянутих в судовому засіданні відеозаписах наявних на дисках, долучених до матеріалів справи.
Також, із оглянутого в суді відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що конкретної назви найближчого закладу охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, ними ОСОБА_1 не озвучувалося, а була висловлена працівником поліції пропозиція водієві: «Їхати в лікарню».
Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №299011 від 13.04.2025 року від 13.04.2025 не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 в діянні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
З відеозапису, долученого до протоколу, вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є адекватною, спокійною, він спілкується з поліцейськими, логічно висловлює свої міркування.
Відповідно до п.11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У розумінні положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. При цьому ст.7 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що в порушення вищевказаних вимог Інструкції перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не було роз`яснено в повному обсязі права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Відтак суд вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності роз`яснення останньому прав в повному обсязі, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, є грубим порушенням права на захист особи у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно із п.2 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно з п.10 розділу II Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейськими, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейськими, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Вказаний акт встановлює або перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, або відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і лише на підставі такого акту може бути складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Із оглянутого судом відеозапису, вбачається, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не був складений працівниками поліції відносно ОСОБА_1 .
Щодо посилання ОСОБА_1 на незаконність його зупинки та на те, що порушення комендантської години не є підставою для зупинки транспортного засобу, то суддя зазначає, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, відповідними розпорядженням обласних військових адміністрацій на території визначених областей України до завершення дії воєнного стану, зокрема і на території Одеської області, встановлено комендантську годину з 00 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв.
Відповідно до підпунктів 2, 4 п. 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан затвердженого Постановою КМУ № 573 від 8 липня 2020 року, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:
- перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;
- тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.
Враховуючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в період дії комендантської години, то працівники поліції мали право зупинити транспортний засіб для перевірки документів водія та пасажирів, а також для огляду автомобіля.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Як регламентовано ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно з п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не доведена, тому в його діях відсутні подія і склад вказаного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284, 287 КУпАП,
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя Панчишин А.Ю.