ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/2836/24 Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження №33/807/104/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисника-адвоката Плужника М.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Плужника М.В. на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою суду, 20 квітня 2024 року о 23 годині 59 хвилин, водій ОСОБА_1 поблизу буд.83 по вул.Академіка Амосова в м.Запоріжжі, керувала транспортним засобом Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась у закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком №3988 від 21 квітня 2024 року, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керуванням транспортним засобом водій відсторонена шляхом паркування без порушень ПДР України. Про повторність попереджена.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Плужник М.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що розгляд справи у суді першої інстанції вийшов за рамки неупередженості та мав обвинувальний нахил, чим порушено право ОСОБА_1 на захист та презумпцію невинуватості.

Сторона захисту вказує на те, що відеозапис події та рапорт працівника поліції містять у собі протиріччя, оскільки з відеозапису убачається, що транспортний засіб було виявлено у статичному положенні, а відповідно рапорту поліцейського транспортний засіб було зупинено. Отже, працівники поліції не зупиняли транспортний засіб, а підійшли до транспортного засобу, який перебував у нерухомому стані.

Також, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я під час здійснення медичного огляну на стан сп`яніння пропонувалось надати зразки біологічного середовища виключно у виді сечі, хоча Інструкцією прямо передбачена можливість взяття інших зразків біологічного середовища, зокрема передбачено взяття крові.

При цьому, зазначає, що лікарем, в порушення вимог Інструкції, замість взяття інших зразків біологічного середовища через відсутність у ОСОБА_1 біологічної потреби в наданні сечі в достатній кількості для дослідження, зафіксовано відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Лабораторне дослідження, яке є обов`язком при огляді на стан наркотичного сп`яніння, не проводилось, що також свідчить про порушення встановленого законодавством порядку проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Окрім того, посилається на те, що суд першої інстанції викривлено виклав в оскаржуваній постанові пояснення ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні, оскільки ОСОБА_1 не зазначала, що припаркувала автомобіль безпосередньо біля будинку, вона зазначила про відсутність паркувальних місць безпосередньо біля будинку, у зв`язку із чим вона припаркувала автомобіль там, де його виявили працівники поліції.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисника-адвоката Плужника М.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №645304 від 21 квітня 2024 року, з якого убачається, що 20 квітня 2024 року о 23 годині 59 хвилин, водій ОСОБА_1 поблизу буд.83 по вул.Академіка Амосова в м.Запоріжжі, керувала транспортним засобом Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась у закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком №3988 від 21 квітня 2024 року, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом водій відсторонена шляхом паркування без порушень ПДР України. Про повторність попереджена;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 квітня 2024 року;

- у висновку №3988 від 21 квітня 2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким, ОСОБА_1 відмовилась від повного медичного огляду;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого сержанта поліції Уткіна С., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху, 20 квітня 2024 року о 23:59 годині за адресою м.Запоріжжя, Олександрівський район, Прибережна автомагістраль -Академіка Амосова, 83, згідно ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Під час спілкування у ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови. Водію запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога, на що остання відповіла відмовою у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком лікаря №3988. На водія ОСОБА_1 за порушення п.2.5 ПДР України було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №645304 за ч.1 ст.130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалося. Тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування транспортним засобом відсторонена шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Про повторність попереджена. Фізична сила та спеціальні засоби не застосовувались. Подія фіксувалась на відеореєстратор персональний мобільний Motorola Solutions VB 400471270, 473900.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою провину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні не визнала та пояснила суду, що 20 квітня 2024 року приблизно о 17 годині 00 хвилин вона припаркувала свій транспортний засіб Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Академіка Амосова в м.Запоріжжі поблизу будинку, в якому мала намір залишитися. Дещо пізніше, після 21 години 00 хвилин вона вийшла на вулицю до свого знайомого, з яким протягом певного часу прогулювалась містом, однак разом з ним повернулись до автомобіля, оскільки змерзла. Перебуваючи у транспортному засобі, до них підійшли працівники патрульної поліції та почали здійснювати перевірку документів, у ході якої щодо неї було двічі проведено поверхневий огляд на стан наркотичного сп`яніння та названі їх ознаки. Повідомивши, що жодних заборонених речовин вона не вживала, вона добровільно погодилась пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. По приїзду до лікаря-нарколога вона зауважила, що на той момент не могла надати біологічний матеріал у зв`язку з фізіологічним небажанням організму. У проханні принести питної води їй було відмовлено. Повернувшись до лікаря через 2 години, вона надала біологічний матеріал для відповідного аналізу, однак цієї кількості не було достатньо, а її дії було розцінено як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому зауважила, що вказаним транспортним засобом вона не керувала, автомобіль був припаркованим, а обставини, зазначені у протоколі, не відповідають дійсності.

Її захисник-адвокат Плужник М.В. в суді першої інстанції подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того факту, що остання керувала транспортним засобом та була зупинена працівниками поліції. Переконаний, що працівниками патрульної поліції здійснено штучне створення ознак адміністративного правопорушення шляхом спотворення доказів, зокрема ототожнення факту перебування особи у транспортному засобі із фактом його керування.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо неї за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Її захисник-адвокат Плужник М.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково звернув увагу на відсутність в матеріалах справи доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту в т.ч. самою ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та суперечать матеріалам справи.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо відсутності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами.

З вказаного відеозапису цілком зрозуміло, що водієм автомобіля на час його зупинки працівниками поліції була саме ОСОБА_1 , яка знаходилась за кермом транспортного засобу.

Жодного разу ОСОБА_1 не виказувала працівникам поліції про те, що вона не була водієм цього транспортного засобу, та про те, що її автомобіль не рухався та перебував у нерухомому стані.

Навпаки, матеріали справи свідчать про протилежне.

Зокрема, факт керування транспортним засобом не заперечувався самою ОСОБА_1 як під час спілкування останньої з працівниками поліції так і під час складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції в оскаржуваній постанові обґрунтовано звернув увагу на те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 знаходився на проїзній частині з увімкненими сигналами аварійної зупинки.

При цьому, з відеозапису події убачається, що на місці зупинки транспортного засобу, окрім ОСОБА_1 знаходився ще пасажир чоловічої статі, який також не заперечував того факту, що водієм транспортного засобу була саме ОСОБА_1 .

Отже, сумнівів в тому, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які долучені до матеріалів справи.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.

До версії сторони захисту про те, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу, який перебував в нерухомому стані, суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки така версія спростовується наявними доказами, вказаними вище.

Доводи сторони захисту щодо порушення порядку проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння суд апеляційної інстанції вважає також непереконливими, оскільки ці докази спростовуються вищевказаними доказами в т.ч. відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Пунктом 12 Розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що і мало місце у цьому випадку.

З наявного в справі відеозапису убачається, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у працівників поліції виникла підозра про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що остання погодилась. Вказаним відеозаписом зафіксовано, що по прибуттю до медичного закладу, ОСОБА_1 повідомила, що не може надати біологічний матеріал з фізіологічних причин через небажання, у зв`язку з чим, останній було надано додатковий значний час. Зі спливом наданого часу ОСОБА_1 було повторно надано можливість надати біологічний матеріал для проходження відповідного огляду, однак останньою цього зроблено не було. Вказані дії водія ОСОБА_1 були розцінені лікарем як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та складено медичний висновок №3988 від 21 квітня 2024 року.

Зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що поведінка водія ОСОБА_1 свідчила про ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується доказами, долученими до матеріалів справи.

У зв`язку з цим, інспектором поліції у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, на підставі висновку лікаря та інших матеріалів був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Те, що в цьому випадку не досліджувалися інші біологічні зразки, не спростовує висновків суду першої інстанції та не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення.

Більше того, відповідно до Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, передбачено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Відповідно до п.7 Розділу ІІІ вказаної Інструкції, відібрання біологічного середовища необхідне для проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Пунктом 12 передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Згідно з п.13. для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

В той же час, пунктом 14 визначено, що якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

При цьому, як убачається із матеріалів справи, в т.ч. відеозапису події, ОСОБА_1 перебувала у свідомому стані та огляд останньої на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога не проводився у зв`язку з тим, що поведінка останньої свідчила про ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції та лікаря - нарколога у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не зверталась.

Порушення прав ОСОБА_1 у медичному закладі не убачається.

Якоїсь упередженості чи порушень з боку лікаря-нарколога з наявних матеріалів справи в т.ч. відеозапису події, також не убачається.

Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції, лікаря-нарколога або витребування будь-якої додаткової інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги стороною захисту в т.ч. самою ОСОБА_1 не було заявлено.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення - а саме у відмові, як водія, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Даних про те, що остання оспорювала відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.

Порушення права ОСОБА_1 на захист та упередженого ставлення до неї з боку працівників поліції під час оформлення адміністративного матеріалу з матеріалів справи не убачається.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Плужника М.В. залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 331/2836/24