провадження № 3/361/5794/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від інспектора сектору адміністративної практики Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 201507 від

21 грудня 2024 року ОСОБА_1 21 грудня 2024 року о 00 годин 05 хвилин поблизу будинку № 1 по вулиці Соборній в селищі Велика Димерка Броварського району Київської області керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді камеру № 855826. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину не визнав, стверджував, що за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, автомобілем марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 не керував. Автомобіль був припаркований на узбіччі дороги навпроти його місця проживання. Звертав увагу суду, що місце правопорушення, вчинення якого йому інкримінується і зазначене у протоколі не відповідає дійсності, що зокрема вбачається з відеозапису, на якому автомобіль знаходиться поблизу будинку 51. Вважав вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння безпідставною, оскільки він не керував транспортним засобом. На підтвердження своїх пояснень просив опитати в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які можуть підтвердити факт того, що він автомобілем, за вказаних у протоколі обставин, не керував. Пояснив, що він проходить військову службу, 20 грудня 2024 року перебував у відпустці, ввечері того ж дня запросив гостей до себе додому, близько 18 години зустрівся з ОСОБА_3 поблизу магазину, де вони придбали продукти та разом його автомобілем поїхали до нього додому, на вулицю Броварську, 45 в селищі Велика Димерка. Вдома були гості, серед яких ОСОБА_2 та його родичі. У дворі домоволодіння не було місця для його автомобіля, тому він припаркував машину навпроти його будинку. Ввечері вони знаходилися дома, відпочивали, дехто вживав алкоголь, він також вживав у невеликій кількості алкогольні напої. Приблизно о 23 годині він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вийшли на вулицю і пішли до припаркованої машини за сигаретами. Через якісь час ОСОБА_2 поїхав, а він з ОСОБА_3 продовжили спілкуватися на вулиці. Згодом поруч з ними проїхав патрульний автомобіль поліції. Поліцейські зупинилися для перевірки у них документів та з`ясування причин перебування на вулиці під час комендантської години. Під час цієї розмови у нього з поліцейськими виникла конфліктна ситуація, припускав, що це сталося через його зауваження про те, що працівники поліції не знаходяться на військовій службі. ОСОБА_3 пішов за документами до будинку, а він залишився з працівниками поліції. Поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, оскільки вважав таку вимогу незаконною. Поліцейські не дозволили ОСОБА_3 бути присутнім, щоб не посилювати конфлікт ОСОБА_3 знаходився у дворі його домоволодіння. Після складання протоколу, поліцейські формально передали ОСОБА_2 керування автомобілем, хоча автомобіль був припаркований без порушень ПДР і дорожньому руху не заважав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 20 грудня 2024 року його запросив в гості ОСОБА_1 , який перебував у відпустці як військовослужбовець. Близько 18 години вони зустрілися поблизу магазину, купили продукти і поїхали до ОСОБА_1 додому, де ще були запрошені гості. ОСОБА_1 припаркував свій автомобіль через дорогу від будинку. Пізно ввечері вони, а також ОСОБА_2 вийшли до автомобіля ОСОБА_1 , щоб взяти звідти сигарети. Якісь час спілкувалися, згодом ОСОБА_2 поїхав до себе додому, а вони залишилися. Через деякий час поруч проїхали поліцейські, які зупинилися для перевірки документів. Він пішов до будинку за документами, ОСОБА_4 залишався на вулиці з працівниками поліції. Після надання документів, за вказівкою поліцейських повернувся у двір, звідки міг спостерігати за тим що відбувається. Потім поліцейські повідомили, що необхідно зробити запис про передачу транспортного засобу тверезому водієві. Тоді він за проханням ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_2 та попросив його повернутися. ОСОБА_2 повернувся і поліцейські зробили відповідний запис у протоколі. На їх пояснення, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, вони весь час були дома, ОСОБА_1 нікуди не відлучався, а автомобіль залишено на тому місці, де його було припарковано, вони не зважали.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 20 грудня 2024 року його запросив до себе додому в гості ОСОБА_1 . Вони зустрілися близько 18 години, близько 23 він збирався додому, вони вийшли на вулицю до припаркованого автомобіля ОСОБА_1 , де ще якісь час продовжили спілкування, потім він поїхав. Через нетривалий відлік часу йому зателефонував ОСОБА_3 , попросив повернутися, повідомив, що відносно ОСОБА_1 оформлюється протокол поліцейськими, яким необхідно зазначити дані особи, якій вони передадуть керування. Він приїхав, автомобіль ОСОБА_1 знаходився на тому самому місці де був припаркований, а поліцейський повідомив йому, що ОСОБА_1 вживав алкоголь і відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння, тому необхідно зробити запис про передачу керування транспортним засобом тверезому водієві, для чого він надав свої документи.

Поліцейський ОСОБА_5 , яким складався адміністративний матеріал, до суду не з`явився, відповідно до відповіді з Броварського РУП ГУНП в Київській області, останній в поліції не працює.

Під час перегляду відеозапису обставин оформлення адміністративного матеріалу встановлено, що автомобіль знаходився припаркованим на узбіччі дороги, факт керування ОСОБА_1 не зафіксовано.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення особи, щодо якої розглядається адміністративна справа, пояснення свідків

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд приходить до такого висновку.

Згідно зі статтею 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, полягає в тому числі у керуванні транспортним засобом та відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, спеціальний - водій транспортного засобу.

Ознакою суб`єктивної сторони є вина суб`єкта правопорушення, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стосовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснював керування ними.

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. У статті 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Згідно з вимогами, що містяться в Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суддя зауважує, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не відповідає вимогам безперервності та повноти фіксації. При цьому, у зазначеноу відеозаписі факт керування

ОСОБА_1 не зафіксовано, що підверджує надані останнім в суді пояснення та узгоджується з поясненнями свідків, допитаних в суді. Крім того, підтверджується, що місце вчинення правопорушення не відповідає місцю правопорушення, зазначеному у протоколі серії ЕПР 1 № 210507 від 21.12.2024.

Окремо суддя зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія, незалежно керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що під керуванням транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Відповідно до п. 1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 вважається закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися унаслідок запуску двигуна чи буксирування транспортного засобу, факт керування належними доказами у справі не доведено, відповідно це виключає наявність спеціального суб`єкту.

Також суддя зазначає, що матеріали справи складені з порушенням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкціії про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року. В протоколі не зазначено ознаки спяніння, які були б підставою для проведення огяляду на стан спяніння, в разі доведення факту керування транспортним засобом. Направлення на огляд містить інформацію про доставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до закладу охорони здоровя, що не відповідає дійсним обставинам справи, отже не може вважатися допустимим доказом, при цьому свідок ОСОБА_2 , якому, відповідно до інформації з протоколу, передано керування транспортним засобом, в суді повідомив, що ОСОБА_1 за обставин, зазначених у протоколі, автомобілем не керував.

Відтак, суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах даної справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Броварського міськрайонного суду Київської області адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують наявність у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення.

В силу положень статті 251 КУпАП суд позбавлений права самостійно збирати докази, обов`язок щодо збирання доказів, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо передбачені санкції за скоєне правопорушення є достатньо суворими, правопорушення має природу кримінального злочину і судовий розгляд має відповідати принципу справедливості. Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження. Суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, та мінімальний розмір штрафу, визначений у частині другій статті 53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Адміністративна відповідальність та процедура притягнення до адміністративної відповідальності має ґрунтуватися на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, які тлумачаться на її користь.

Відповідно до пунткту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З наведеного провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись пунктом першим частини першої статті 247, пунктом третім частини першої статті 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Анікушин