Справа № 359/2817/25
Провадження № 3/359/1699/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 травня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Куксюка А.Л. розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Бориспільського РУП ГУ НП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №264983, 07.03.2025 року о 16 год. 12 хв. в с. Вороньків, по вул. Народній 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мопедом HONDA DIO без д.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія, із застосуванням газоаналізатора «Драгер». Результат огляду 1,66% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, у зв`язку з чим його дії були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_2 в письмових поясненнях зазначив, що 07.03.2025 року ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції, оскільки він не порушував правил дорожнього руху. Під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав. Безпідставна зупинка транспортного засобу є незаконною. В даному випадку, працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 згідно зі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

На відеозаписі, який долучений до матеріалів справи, не зафіксовано самого факту зупинки водія ОСОБА_1 , не запитано в нього посвідчення водія, не оглянуто його за зовнішніми ознаками, поліцейські без причин заявляють, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник також зазначає, що ознаки які були вказані в протоколі поліцейськими названі формально, проте вони не були встановлені перевіркою чи оглядом. З відеозапису чітко видно, що у водія відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна (мова зрозуміла, чітка, нормальне формулювання своїх думок, рухи тіла теж адекватні, зовсім не схоже, як у людей, які щойно вживали).

Стосовно відеозаписів доданих до матеріалів справи, захисник зазначає, що до матеріалів справи додано 2 окремих відеозаписи. Дані записи не є безперервними, з них неможна однозначно встановити хто та особа на першому відео і чи це та сама особа яка керувала транспортним засобом HONDA DIO.

З наданого відеозапису неможливо встановити всі обставини події, що в свою чергу, не дає можливості оцінити всю ситуацію в цілому та ухвалити рішення з виконанням стандарту доведення вини поза розумним сумнівом.

За даних обставин, захисник просив провадження у справі № 359/2817/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити.

Ознайомившись з поясненнями захисника та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Постановою «Про Правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 № 1306 зазначалося, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин та передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено наказом МВС України від 09 листопада 2015 №1452/735 про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11 листопада 2015 №1413/27858.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993 передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №264983 (а.с.2); результатами газоаналізатора «Drager» (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. ч.5 ст. 121 КУпАП та ч. ч.2 ст. 126 КУпАП (а.с.10); довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП (а.с.11); довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами(а.с.12); даними відеозапису з боді-камер поліцейських, на яких зафіксовані обставини правопорушення (а.с.16).

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису судом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом. Крім того, місце зупинки ОСОБА_1 збігається з місцевістю, якою він пересувався та був зупинений працівниками поліції.

Суд не бере до уваги доводи захисника щодо не законності зупинки транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно якої ОСОБА_1 було зупинено за п. 2.3 г. ПДР України керування моторолером без захисного шолому.

При цьому посилання захисника на формальне встановлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 спростовується результатами газоаналізатора «Drager-6820», які останній визнав після проходження огляду на місці зупинники транспортного засобу.

У заявлених поясненнях захисник зазначає, що відеозапис є змонтований з окремих частин та викликає сумнів у його походженні, оскільки не відображає хронологію подій.

Незважаючи на те, що відеозапис складається з двох частин, події відображаються на них в хронологічній послідовності та не викликають у судді будь-яких підстав вважати, що відео є змонтованим з метою неправомірного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Перше відео записане на відео реєстратор автомобіля працівників поліції, з якого вбачається рух чоловіка на мопеді без шолома. З іншого відеозапису з боді-камери вбачається, що працівник поліції переслідують водія, зупиняють його і зразу ж підходять до водія мопеда, яким виявився ОСОБА_1 . Даний відеозапис є безперервним.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, суддя оцінює критично та вважає це способом захисту від складених відносно нього адміністративних протоколів, з метою уникнення адміністративної відповідальності, так як його показання в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують його вину та не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення вимог ПДР, а саме п. 2.9 а), що свідчить про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як диспозиція даної статті передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно достатті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч.1 ст. 130, ст. 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним в скоєні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з перерахуванням суми штрафу в дохід держави на розрахунковий рахунок UA0010001; отримувач - ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989; банк отримувача - Казначейство України; код банку МФО 899998; код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. на користь державного бюджету України за наступними реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.