Справа № 161/999/23 Провадження №33/802/5/25 Головуючий у 1 інстанції:Гринь О. М.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Таровської А.А., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лавренчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Лавренчука О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536, 80 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16 січня 2023 року о 15 год. 33 хв., на вул. Шевченка, 14 у м. Луцьку, керував транспортним засобом марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (даліПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із постановою судді першої інстанції, захисник Лавренчук О.В. подав апеляційну скаргу, просить її скасувати, як незаконну, необґрунтовану через неповноту з`ясування усіх обставин справи, порушення норм процесуального права. Вказує, що працівниками поліції не задокументовано та не підтверджено належними і допустимим доказами факт порушення ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б у відповідності до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надали б їм право, здійснити законну транспортного засобу під керуванням останнього, у зв`язку із чим, усі наступні їх вимоги водій виконувати не зобов`язаний, а усі складені стосовно нього процесуальні документи не можуть вважатись належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також вважає, що суд безпідставно відмовив у заявленому ним клопотанні про допит свідків. У зв`язку із цим, просить постанову судді першої інстанції скасувати. Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Лавренчука О.В., який підтримав подану апеляційну скаргу, доходжу такого висновку.

У поданій апеляційній скарзі апелянт, серед іншого, вказує про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів у підтвердження факту порушення ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б у відповідності до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», давали б право працівникам поліції здійснити законну транспортного засобу під керуванням останнього, що є наслідком, визнання усіх складених стосовно нього процесуальних документів недопустимими доказами.

Проте, такі його твердження є безпідставними, суперечать не лише фактичним обставинам вчиненого, а й матеріалам даної справи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського, якийзначиться як додаток до протоколу та з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття, доказом вини ОСОБА_1 , з достатньою повнотою підтверджується законність вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу під його керуванням, зокрема, через порушення ним ряду вимог ПДР, а саме: 8.4 (г) Порушення вимог дорожнього знаку «Рух прямо»; 2. 1 (б) Відсутність реєстраційного документа на транспортний засіб; 2.1 (ґ) Відсутність чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що в усному порядку було доведено до відома водія. Окрім того, у матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 741229 від 16 січня 2023 року, якою на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 7).

З урахуванням зазначеного вище, не установлено підстав вважати вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , при перевірці доводів апеляційної скарги, незаконною.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.

Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі- Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення не лише не оспорюється захисником, у поданій ним апеляційній скарзі, а й доводиться наявними у матеріалах справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 200251 від 16 січня 2023 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; роздруківкою чеку спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510» із результатом 0, 64 %о; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння якими, серед іншого, зафіксовано наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів.

При спілкуванні із поліцейським, ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, із результатом спеціального технічного засобу погодився, їхати у лікарню для проходження медичного огляду, відмовився.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання, підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів.

Матеріалами справи не простежується факт заявлення захисником, в ході судового розгляду даної справи, клопотання про виклик та допит свідків, яке, як він зазначає, безпідставно було відхилене судом. Не містить таких клопотань і апеляційна скарга, подана безпосередньо адвокатом Лавренчуком О.В.

Тому, підстав стверджувати про неповноту судового розгляду чи невідповідність висновків суду фактичним обставинам вчиненого, апеляційним судом не встановлено,

Наведене у своїй сукупності свідчить про правильність висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тоді як наведені його захисником доводи, свого підтвердження, в ході їх перевірки апеляційним судом, не знайшли.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини вчиненого та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Ураховуючи вищезазначене та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, доходжу висновку про законність оскаржуваної постанови судді від 02 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги, із наведених у ній мотивів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Лавренчука О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2023 року стосовно ОСОБА_1 без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: