Єдиний унікальний номер 341/463/25
Номер провадження 3/341/131/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

захисника Шевчук-Філімон Н. М.,

розглянув у справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

установив

ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за наступних встановлених суддею обставин.

13 березня 2025 року о 22 годині 50 хвилин по вул. Церковній у с. Більшівці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за згоди водія у встановленому законодавством порядку проводився із застосуванням приладу Алкофор 507. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи призначався на 22.04.2025 та 06.05.2025, проте засідання за клопотанням особи і захисника відкладено на 09.05.2025.

У судовому засіданні 09.05.2025 захисник просила провадження у справі закрити, з огляду на таке:

- відсутні докази факту того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а на відео незрозуміло, яке авто доганяють поліцейські;

- відсутні дані щодо законності зупинки транспортного засобу працівниками поліції;

- порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки працівник поліції не запитав, чи ОСОБА_1 згідний з результатами огляду і водію не запропонували проїхати на огляд до медичного закладу.

З огляду на відсутність доказів поважності причин відсутності ОСОБА_1 , відсутність його клопотання про відкладення розгляду справи, згоду захисника, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи без ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку наявним у справі доказам, суті пред`явленого обвинувачення та доводам сторони захисту, суддя виходить з наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дослідивши матеріали справи і надавши їм правову оцінку, суддя встановив, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з огляду на таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена належними і допустимими доказами, а саме даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 15 березня 2025 року серії ЕПР1 № 272664, у якому зафіксовано дані особи, час, місце та спосіб вчинення правопорушення, повідомлення про місце розгляду справи, підпис особи про роз`яснення їй прав, підпис про отримання примірника протоколу;

- рапорті працівника поліції з викладом обставин зупинки ОСОБА_1 ; виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, проходження огляду;

- акті огляду з описом зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у водія, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук;

- роздруківці результату огляду на стан алкогольного сп`яніння спеціальним технічним засобом «Алкофор 507», показник становить 1,55 %, що підтверджує перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, з підписом ОСОБА_1 ;

- копії свідоцтва про повірку спеціального технічного засобу, чинного до 14.05.2025, відповідно до якого використаний прилад відповідає установленим вимогам;

- копії постанови від 16.03.2025 про накладення адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, за відсутність посвідчення водія;

- відеозаписах працівників патрульної поліції, з яких установлено наступне.

Патрульний автомобіль у темну пору доби із ввімкненими проблисковими маячками наздоганяє автомобіль Volkswagen Passat, н. з. НОМЕР_1 . У автомобілі (за кермом) Volkswagen Passat перебуває одна особа. Надалі на відеозаписі зафіксовано як працівник поліції висловлює водію зауваження за те, що останній не зупиняється на вимогу. Водій намагається вийти з автомобіля, стверджує, що не керував транспортним засобом. Між працівником поліції і водієм виникає конфліктна ситуація, під час якої ОСОБА_1 неодноразово висловлюється нецензурно, вимагає пред`явити йому докази, що поліція подавала сигнал зупинки проблисковими маячками, на вимогу поліцейського не пред`являє документи, телефонує до батька. Також, на відео зафіксовано як водій, а пізніше його батько, просять працівника поліції «вирішити питання». Крім того, на тривалому відео зафіксовано сварку із застосуванням нецензурної лайки, фізичної сили між ОСОБА_1 та його батьком з приводу ситуації, яка склалася. У спокійній обстановці в автомобілі поліції працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального технічного приладу, пройти такий огляд у лікарні або відмовитись проходити огляд взагалі. Спершу ОСОБА_1 відмовився проходити огляд, проте на наступному відео файлі уже зафіксовано згоду водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Алкофор 507, продув такого приладу та його показник 1,55%. ОСОБА_1 повідомлено про те, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, стосовно чого водій не заперечує. Надалі на відео зафіксовано як ОСОБА_1 роз`яснено його права, надано для підпису протокол, вручено примірник протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які брали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин другої, третьої статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення на підставі оцінки усіх встановлених обставин у комплексі та взаємозв`язку доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема відеозаписами працівників поліції та результатами проведеного огляду за допомогою спеціального технічного засобу, що дає суду підстави для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому суддя не визнає належним доказом вчинення особою відповідного правопорушення долучене до справи направлення особи на огляд до медичного закладу, оскільки указаний документ оформляється у випадку фактичного проведення огляду водія у медичному закладі, який у цій справі був відсутнім.

Відповідно до статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення не є виключенням і також повинен здійснюватись із застосуванням вказаних засад.

Водночас ОСОБА_1 чи його захисник не надали жодного доказу того, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, та жодним чином не спростував його вчинення.

Доводи сторони захисту не спростовують зазначених висновків судді, з огляду на таке.

Наявний відеозапис, зокрема в частині переслідування автомобіля з поліцейськими з ввімкненими проблисковими маячками, поведінка ОСОБА_1 та зміст його тривалих розмов із батьком та працівниками поліції, оформлення матеріалів адміністративного правопорушення спростовує доводи захисника стосовно відсутності даних, які свідчать про керування особою автомобілем.

Також, наявні у справі докази спростовують доводи сторони захисту про те, що працівник поліції не запитав, чи ОСОБА_1 згідний з результатами огляду і водію не запропонували проїхати на огляд до медичного закладу.

Так, у матеріалах справи наявна роздруківка результату огляду на стан алкогольного сп`яніння спеціальним технічним засобом «Алкофор 507», показник становить 1,55 %, яку ОСОБА_1 підписав. Крім того, ні відеозаписи, а ні протокол, не містять будь-яких заперечень ОСОБА_1 про те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння і не згідний з результатами огляду. Своєю чергою на відеозаписах містяться дані, які свідчать про роз`яснення поліцейським водію права пройти огляд у медичному закладі, роз`яснено, що туди його доставить поліція. Тобто, аналіз змісту зафіксованих на відео розмов дає підстави для висновку судді, що ОСОБА_1 доступно було роз`яснено право пройти огляд у медичному закладі, бажання про реалізацію якого він не виявив.

Водночас вважаю за необхідне вказати, що відсутність доказів обгрунтованості причин зупинки ОСОБА_1 не може бути підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки у цьому випадку не підлягає застосуванню доктрина «плодів отруйного дерева».

Так, відповідно до вказаної доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Проте, факт зупинення автомобіля ОСОБА_1 жодним чином не може вважатися джерелом доказів, зокрема у розумінні статті 251 КУпАП, а отримані після зупинки автомобіля працівниками поліції докази (дані, які містяться у протоколі, відеозаписах, тощо) є належними і допустимими.

Тобто, дані щодо зупинки автомобіля це докази, які містяться у протоколі і на відеозаписі, які є джерелами доказів. Водночас, сам факт зупинки не є джерелом доказів, а тому доктрина «плодів отруйного дерева» не може бути застосована.

Також зазначаю, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Розглядаючи цю справу, суддя також враховує воєнний стан у державі. З огляду на викладене, враховую суспільну небезпеку здійснення особою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Керуючись внутрішнім переконанням та об`єктивним аналізом обставин справи, доходжу висновку про те, що особа дійсно керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Водночас, вважаю неприпустимим, щоб окремі, ймовірно існуючі незначні процедурні порушення під час оформлення матеріалів адміністративного порушення, призводили до уникнення відповідальності окремими громадянами, які нехтують вимогами чинного законодавства України і наражають на реальну небезпеку інших громадян, особливо під час воєнного стану.

Підсумовуючи усе викладене вище, вважаю, що наявними у справі доказами доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Тобто, аналіз усіх доказів у справі в їх сукупності дає судді підстави для безсумнівного висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив відповідне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року у розмірі 3028,0 грн.

Керуючись статтями 130, 251, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ