Справа № 308/5527/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника адвоката Сідака П.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обіймає посаду ІПС вищої категорії 2 ГІПС ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 », майстер-сержант, за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №327446 від 14.04.2025 вбачається, що 13.04.2025 офіцерами ВВВБ по НОМЕР_1 прикордонному загону в ході перевірки камер відеоспостереження в пункті пропуску «Малі Селменці» відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » виявлено, що прикордонний наряд «Перевірка документів» інспектор прикордонної служби вищої категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю майстер-сержант ОСОБА_1 залишила місце несення служби та перебувала за межами пункту пропуску в період з 09 год. 28 хв. 05 сек. по 09 год. 29 хв. 27 сек., перевірку документів не здійснювала. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пп. 7.1 п. 2 розділу II (під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані: нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону) пп. 14 п. 11 розділу II (прикордонним нарядам забороняється: учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби) Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19.10.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1391/27836, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сідак П.П. у судовому засіданні просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, з підстав, наведених у письмових поясненнях на протокол про адміністративне правопорушення. Зауважив, що ОСОБА_1 з 13.04.2025 несла службу в п/п «ПД» (прибуття) з 09.00 год. по 21.00 год. У період з 09 год. 28 хв. 05 сек. по 09 год. 29 хв. 27 сек. (на 1 хвилину 22 секунди) відійшла з дозволу старшого зміни прикордонних нарядів у пункті пропуску купити питної води в магазині, що знаходиться близько 10 метрів біля ППр «Малі Селменці», маючи намір запити таблетки від тиску, які приймає від гіпертонії (захворювання діагностовано Львівським шпиталем у 2019 році). Купуючи воду, ОСОБА_1 не втрачала візуального контролю із прилеглою територією біля кабінки паспортного «прибуття», де на той момент не знаходилося жодної особи, що потребували контролю на вхід в Україну. Таблетки від тиску ОСОБА_1 з 2019 року приймає на постійній основі щоранку для стабілізації тиску. Захисник наголошує, що станом на 13.04.2025 на території пункту пропуску була відсутня як питна вода, так і вода для господарських потреб. Враховуючи обставини, що склалися, несвоєчасне прийняття ОСОБА_1 медичних препаратів (таблеток від тиску) могло створити ризик для її здоров`я та життя із настанням незворотних наслідків для неї. Відповідно, дії ОСОБА_1 вчиненні в стані крайньої необхідності з метою відвернення настання шкоди для її здоров`я. Із доданих матеріалів справи, а саме службової характеристики від 15.04.2025, вбачається, що ОСОБА_1 характеризується виключно із позитивного боку. Разом з тим, до матеріалів справи не додано інших доказів (наказів, розпоряджень, інших документів щодо встановлення обов`язків) щодо порушення ОСОБА_1 . Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19.10.2015. На підтвердження своїх доводів захисником подано копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 23.10.2019 №3157, картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду від 08.11.2024 №763 та картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду від 22.11.2024 №763. Також захисником подано відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.05.2025, надану на адвокатський запит.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника, пояснивши, що відійшла з дозволу старшого зміни прикордонних нарядів у пункті пропуску купити питної води в магазині, що знаходиться до десяти метрів біля ППр «Малі Селменці», з метою запити таблетки від тиску, які приймає від гіпертонії, при цьому вона не втрачала візуального контролю із прилеглою територією біля кабінки паспортного «прибуття».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника адвоката Сідака П.П., дослідивши матеріали справи та надані стороною захисту документи, приходжу до наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до положень КУпАП склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

За змістом вказаних вище нормативно-правових актів провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, з дотриманням прав та свобод осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Диспозиція даної норми є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють порядок несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №327446 від 14.04.2025 вбачається, що 13.04.2025 офіцерами ВВВБ по НОМЕР_1 прикордонному загону в ході перевірки камер відеоспостереження в пункті пропуску «Малі Селменці» відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » виявлено, що прикордонний наряд «Перевірка документів» інспектор прикордонної служби вищої категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю майстер-сержант ОСОБА_1 залишила місце несення служби та перебувала за межами пункту пропуску в період з 09 год. 28 хв. 05 сек. по 09 год. 29 хв. 27 сек., перевірку документів не здійснювала.

Однак, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення правопорушення є суперечливими та не узгоджуються з наявними у справі доказами.

Зокрема, у письмових поясненнях, наданих начальнику НОМЕР_1 прикордонного загону, ОСОБА_1 вказала, що вона, інспектор прикордонної служби вищої категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б), 13.04.2025 несла службу в п/н «ПД» (прибуття), з 09.00 по 21.00. В період з 09 год. 28 хв. 05 сек. по 09 год. 29 хв. 27 сек. перевірку документів не здійснювала, так як відійшла з дозволу СПНППР за водою в магазин, що знаходиться до 10 метрів біля ППр «Малі Селменці», щоб запити таблетки, які приймає від гіпертонії (хвороба встановлена Львівським шпиталем з 2019 року) на постійній основі, а в ППр на той час вода була відсутня. Знаходилась за межами ППр «Малі Селменці», не втрачаючи візуального контакту із прилеглою територією кабінки паспортного контролю «прибуття», де на той момент не знаходилося жодної особи, що потребувала паспортного контролю на вхід в Україну.

На підтвердження цих доводів стороною захисту під час судового розгляду надано копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 23.10.2019 №3157, картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду від 08.11.2024 №763 та картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду від 22.11.2024 №763.

Разом з тим, відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_1 №06.1.2/6297/25-Вих від 08.05.2025, наданою на адвокатський запит, підтверджується, що військовослужбовці, які несуть службу у пункті пропуску через державний кордон «Малі Селменці» забезпечуються триразовим гарячим харчуванням за нормою №1 «Загальновійськова» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №426 від 29 березня 2002 року «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту». Забезпечення персоналу за вказаною нормою включає в себе видачу холодних закусок (салатів), першої страви, другої страви, хлібобулочних виробів та напоїв (чай, компот з сухофруктів, сік фруктовий). Враховуючи вказаний порядок забезпечення гарячим харчуванням видача води бутильованої вказаним військовослужбовцям не проводиться.

Вищенаведені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що доводи сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення достовірними доказами не спростовані, і матеріали справи не містять відомостей, які б давали підстави для сумнівів у достовірності цих доводів та пояснень сторони захисту, а тому керуючись принципом презумпції невинуватості, суддя при прийнятті судового рішення приймає їх до уваги.

Суддя вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), в яких Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За викладених обставин, приходжу до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення, а тому, доводи сторони захисту про відсутність складу даного адміністративного правопорушення визнаються обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю за необхідне провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 172-18 ч. 2, 247 п. 1, 283-285, 287-294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик