Березівський районний суд Одеської області
02.05.2025
Справа № 494/503/25
Провадження № 3/494/235/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2025 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2025 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказані справи надійшла в провадження судді Римар І.А.

Постановою суду від 13.03.2025 року вказані справи об`єднанні в одне провадження під спільним номером 494/503/25 (провадження 3/494/235/25) та призначені до розгляду на 27.03.2025 року.

Справу призначено на 27.03.2025 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265841 від 08.03.2025 року, вбачається, що 08.03.2025 року о 12.52 год . в м. Березівка Одеської області по вул. Свято-Миколаївській ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2109 » д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки Т.З. із застосуванням спеціального технічного приладу Драгер 6820, результат склав 2,61 ‰. Від керування ОСОБА_1 був відсторонений, шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КупАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265818 від 08.03.2025 року, вбачається, що 08.03.2025 року о 12.52 год . в м. Березівка по вул. Свято-Миколаївській ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2109 » д/н НОМЕР_1 на перехресті вулиць Свято-Миколаївська та Незалежності здійснював поворот праворуч та виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем Сузукі Самурай д/н НОМЕР_2 , який здійснював поворот праворуч. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Вказані протоколи про адміністративні правопорушення підписані особою, яка притягується до відповідальності, однак у графі 14 пояснення в даних протоколах зазначено: «відмовився».

27.03.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про надання йому часу для підготування письмових пояснень та перенесення розгляду справи, оскільки останній своє вини не визнає та просить надати час для отримання правової допомоги.

Слухання справи відкладено на 14.04.2025 р.

В судовому засіданні 14.04.2025 р захисник Шулик М.Ю. надав письмові пояснення та клопотання про виклик свідків. У письмових поясненнях зазначив, що ОСОБА_1 винним себе не визнає у скоєних адміністративних правопорушень за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, що протоколи відносно нього за ст 124 та ч.1 ст 130 КУпАП складено безпідставно. Заявив письмове клопотання про виклик свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_4 , а також просив викликати поліцейських Бузовського А В, який складав вищевказані протоколи та ОСОБА_5 , який складав схему ДТП. Будь-яких порушень ПДР не здійснював, а саме потерпіла виїхала та фактично змусила здійснити зіткнення з автомобілем. При складанні протоколу за ст.124 КУпАП не встановлено поліцейськими в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки він при повороті праворуч з головної дороги на вулицю Незалежності вмикав поворот праворуч. Поліцейські не взяли пояснення у свідків, які перебували там, а тому вказаний протокол складений з порушенням законодавства та безпідставно. Також, безпідставним є винесення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки поліцейськими порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Поліцейські перед застосуванням приладу Драгер не було чітко заявлено про наявність ознак сп`яніння відповідно до п.3 Інструкції, вказані відомості не зазначено як у самому протоколі , так і на відео. Крім того, поліцейські не пропонували пройти освідування на стан сп`яніння в медичному закладі після продуву та взагалі не видавали направлення на медичний огляд, в якому б ОСОБА_1 відмовився. Окрім цього, посилається на невірні анкетні дані у протоколі, які заповнювались поліцейським. У протоколі відсутні свідки, проте як вбачається з відео останні були та від них не відбирались пояснення та не залучались при складанні протоколів про адміністративні правопорушення. В протоколі не зазначено номер Тесту, яким підтверджується результат сп`яніння. Відсутні відомості про спричинення матеріальної шкоди, внаслідок ДТП. Повторно наголошує, що працівники поліції не пропонували йому пройти освідування у медичному закладі. Не представляли ні сертифікату відповідності, ні свідоцтва про повірку робочого засобу Драгер. На підставі викладеного, просив провадження за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наданих пояснень, враховуючи заявлене клопотання про виклик свідків, судом винесена постанова про виклик вказаних осіб (свідків, потерпілу, поліцейських) та слухання справи відкладено на 22.04.2025 р.

22.04.2025 року слухання справи відкладено на 02.05.2025 р у зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні (клопотання Березівського РВП про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи), а також за заявою захисника Шулика М.Ю про відкладення слухання справи.

Під час розгляду справи 02.05.2025 р захисник Шулик М.Ю в судовому засіданні заперечував факт вчинення його підзахисним адміністративних правопорушень за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та звернув увагу суду на численні порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння зі сторони працівників поліції. Також подав додаткові пояснення від 01.05.2025 року та судову практику щодо невизначення ознаків алкогольного сп`яніння. Зокрема, зауважив, що поліцейські не роз`яснювали ОСОБА_1 права, а порядок проведення огляду на стан сп`яніння проведений з порушеннями. Огляд проводився лише за допомогою Драгер , проте поліцейські навіть не пропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння, після продуву. Направлення на медичний огляд до відповідно закладу взагалі не складався. Співробітники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі і він не відмовлявся від його проходження. Також просив врахувати пояснення за ст.124 щодо невизнання ним вини, оскільки будь-яких порушень не вчиняв. Більш того, автомобіль був переданий взагалі інший особі ОСОБА_6 , а не невідомій особі ОСОБА_7 згідно наявної в матеріалах справи розписки. На підставі цього ,просив провадження у справі за ст. 124 та ч.1 ст 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст 247 КУпАП.

Під час судового засідання 02.05.2025 року допитаний поліцейський ОСОБА_8 , зазначив, що він разом з поліцейським ОСОБА_9 08.03.2025 року перебували на чергуванні та під час патрулювання по м. Березівка та на їх робочий планшет надійшло повідомлення зі служби 102 про вчинення ДТП по вул. Свято-Миколаївській . Коли вони приїхали на зазначене місце там вже знаходився інший патруль з поліцейськими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 усній формі він опитав учасників пригоди, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та почав складати матеріали. Також, зазначив що ОСОБА_12 не заперечував, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та пропонував йому двічі пройти Драгер чи освідування у медичному закладі, на що останній відмовився. Потім, особа згодився продути Драгер. Після складення адміністративних матеріалів автомобіль гр. ОСОБА_13 був переданий тверезому водієві ОСОБА_6 . Чому знаходиться розписка іншої особи, не може відповісти, оскільки матеріали направлялись адміністративним відділом. Вважає, що з вини водія ОСОБА_13 відбулося ДТП, так як він порушив правила дорожнього руху. Також вказав, що він освідував і іншого учасника пригоди ОСОБА_4 , результати драгер показали 0,25 проміле, проте остання не погодилася з цими показниками, тому була доставлена до Березівської ЦРЛ іншими патрульними для проходження медичного огляду. Чому відсутні відеозапис щодо освідування потерпілої у закладі охорони здоров`я не може надати відповідь.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 вказав, що дійсно 08.03.2025 р він разом з поліцейським ОСОБА_14 прибули за викликом 102 на місце ДТП по вул. Свято-Миколаївській в м. Березівка. По їх приїзду на місці вже працював інший екіпаж поліцейських, які проїжджали поблизу. Яким чином він був викликаний на місце пригоди не відомо, але зазначив, що вони мають право допомагати при складанні адмінматеріалів. При цьому, будь-які рапорти чи повідомлення, що вони не можуть самостійно скласти адмінматеріалів та потребують допомоги не складали та відділ поліцейський не повідомляли. Вказав, що він складав лише схему ДТП, при освідуванні учасників ДПТ та їх допиту він не був присутній, проте чув про покази приладу Драгер. У матеріалах справи наявні усі матеріали, які підтверджують вину за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП. Усі матеріали складав ОСОБА_8 , окрім схеми ДТП.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що 08.03.2025 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 поїхали в м. Березівку по справах, а саме купити продукти харчування та ліки для їх дитини інваліда. Коли вже поверталися додому, то весь час просила чоловіка їхати швидше, бо дуже переживала за дитину, яку залишила в дома. Після чого почала діставати зі своєї сумки телефон та в цей момент сталося ДТП. Саме момент зіткнення не бачила. Пізніше підійшла до свого чоловіка, який на той момент продував Драгер. Також вказала, що йому не роз`яснювалися поліцейськими ніякі права та їхати до лікарні на медичний огляд не пропонувалося.

Свідок ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_4 у судове засідання 02.05.2025 р не з`явилися. Про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а саме телефонограмою б/н від 23.04.2025 р (а.с.58). Причини неявки не повідомили. Будь-які клопотання чи заяви на адресу суду не надсилали.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

За таких обстави, у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, з урахуванням відсутності свідка та потерпілого, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами, оскільки подальше перенесення може призвести до затягування справи та спливу строку.

Заслухавши пояснення учасників по справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, переглянувши надані поліцейськими відеозаписи, суд доходить до наступного висновку:

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено адміністративні протоколи, яким передбачено правопорушення за ст.124 та за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 статті 251 КУпАП передбачено: «Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу».

Оскільки, ОСОБА_1 та його представник вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП - не визнає, а тому вказані обставини у протоколах є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо обвинувачення у вчинені ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд звертає увагу на таке.

Статтею 124 КУпАП відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 10.5 Правил Дорожнього руху (далі - ПДР), Поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини.

Посилання захисника Шулика М. про те, що ОСОБА_1 при повороті праворуч з головної дороги на вул. Незалежності вмикав поворот праворуч та не здійснював саме він зіткнення з іншим автомобілем, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та відео, в тому числі схемою ДТП, яка чітко відображає розташування автомобілів, та тим що, автомобіль під керуванням особи ОСОБА_1 знаходиться на зустрічній смузі руху.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення за ст. 124 КУпАП повністю підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 265818 від 08.03.2025 р, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення за ст. 124 КУпАП; схемою наслідків ДТП від 08.03.2025 ; рапортом про прийняття заяви зі служби 102 від 08.03.2025 за фактом ДТП за участі автомобілів ВАЗ 2109 та Сузукі Самурай; письмовими поясненнями ОСОБА_4 ; відеозаписом щодо місця розташування автомобілів.

При цьому, суд звертає увагу, що у пункту 10 даного протоколу зазначається про наявність технічного відеозапису NC212803, 212144.

За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею124 КУпАП.

У суду не виникає сумніві щодо переконливості доказів узятих в цілому по справі, яким вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

Щодо обвинувачення у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд звертає увагу на наступне:

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення від 17.07.2023року, з яким останній не погодився; роздруківка Драгеру, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеодокази.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265841 від 08.03.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки Т.З. із застосуванням спеціального технічного приладу Драгер 6820, результат склав 2,61 ‰. Від керування ОСОБА_1 був відсторонений, шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КупАП.

Відповідно до виписаних у ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Разом з цим, суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначено: про те що результат тесту склав 2,61 проміль, проте не зазначається саме номеру тесту. У протоколі не вказується, чи згоден з вказаним результатом тесту водій. Також, відсутні дані щодо направлення його до медичного закладу, у разі незгоди з його результатом.

Окрім цього, суд звертає увагу, на п.10 даного протоколу за ч.1 ст.130 КУПАП, в якому зазначено технічний засіб відеозапису: лише NC212803. При цьому не вказується, про відеозаписи з нагрудних камер поліцейських.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, обставини та суть адміністративного правопорушення повинні бути чітко викладені в протоколі.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Порядок такого огляду та відмови від його проходження передбачено ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативно-правовими актами.

Суд також звертає увагу, на посилання захисника щодо судової практики Кропивницького апеляційного суду (Справа 404/296/25 від 11.04.2025 року суддя Ремез П.М.).

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, встановлюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкції).

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції також передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції .

Разом з цим, судом встановлено з відеозапису про не дотримання працівником поліції п. 3 розділу І та п.1розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, оскільки лише за наявності виявлених поліцейським ознак алкогольного сп`яніння та повідомлення про їх наявність водієві, поліцейський має підстави вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров`я.

З переглянутого відеозапису видно, що працівник поліції пропонує водієві розповісти про обставини події та питає чи вживав щось. Після, водієві пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці його зупинки або у медичному закладі, при цьому, не зазначає водієві жодної з ознак алкогольного сп`яніння, що передбачені пунктом 3 Розділу І Інструкції. На що останній відмовляється. Та поліцейським роз`яснюється про складання адміністративних матеріалів за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, поліцейський не вказує про наявність ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.3 вказаної Інструкції.

В подальшому, з відеозапису вбачається, що поліцейський під час розмови знову пропонує продути Драгер та проїхати до закладу охорони здоров`я, та не вказує про наявність ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.3 вказаної Інстуркції. На що ОСОБА_1 знову відмовляється.

Суд звертає увагу, що за відмову від проходження освідування на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення саме п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, будь-яких матеріалів за відмову продуву на місці або у закладі охорони здоров`я, поліцейським не складено та у матеріалах справи відсутні. Протокол про адміністративне правопорушення за відмову від продуву Драгер на місці або у закладі охорони здоров`я за ч.1 ст.130 КУпАП - поліцейським не складався.

В подальшому з відеозапису вбачається, що поліцейським надано ОСОБА_1 трубку для продуву Драгер, при цьому знову не зазначено, про наявність ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.3 Розділу І Інструкції. При цьому, суд звертає увагу про те, що поліцейській взагалі не роз`яснює порядок освідуванння, не надає сертифікату відповідності, ні свідоцтва про повірку робочого засобу Драгер.

Після продуву Драгер одразу оголошує результат, та не роз`яснює його право не погодитись з ним або пройти освідування у медичному закладі, а фактично вказує, що згоден, при цьому у протоколі про адміністративне правопорушення вказані обставини , в тому числі згоду з результатами та номер тесту поліцейський не відображає.

Після цього, поліцейський пропонує пройти продув Драгеру з потерпілою та поліцейський зазначає, що прилад має технічні несправності. Однак, все ж таки після продуву Драгер, зазначено підтвердження з приладу про перебування у стані алкогольного сп`яніння. Водночас, не роз`яснюючи останній про можливість освідування у медичному закладі, а одразу відходить і зазначає про необхідність складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, у матеріалах справи містяться направлення на медичний огляд та протокол медичного огляду №28 про відсутність алкогольного сп`яніння. Хоча відеозапис вказаного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відсутній.

За таких обставин, суд доходить висновку, що долученим до матеріалів справи відеозаписи, які також не зазначаються у протоколі п.10,- не підтверджуються фактичні обставини події, що зазначені у протоколі поліцейським.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду - тягне за собою визнання недійсними результату огляду та порушення порядку складення протоколу.

За відсутності приписів КУпАП щодо підстав для визнання доказів недопустимими, вважаю за необхідне застосовувати норми КПК України, які регулюють подібні за змістом правовідносини (аналогія закону ст. ст. 86 - 87 КПК України).

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 86 КПК України).

Згідно зі ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У рішенні в справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 щодо порушення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та застосування спеціальних технічних засобів є доведеними, оскільки вони не спростовуються матеріалами справи. Будь-яких ознак алкогольного сп`яніння , передбачених п.3 Інструкції поліцейським не зазначено під час пропонування пройти продув Драгер; при освідуванні з показами приладу Драгер, поліцейські у протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксували його згоду та номер тесту; окрім цього, поліцейські всупереч вимог Інструкції та Порядку взагалі не запропонували ОСОБА_13 та не роз`яснили його право щодо можливості освідування у медичному закладі; зазначений технічний засіб відеозапису: лише NC212803 у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому не вказується, про відеозаписи з нагрудних камер поліцейських.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, з урахуванням вищевикладених порушень з боку поліцейського як під час освідування, так і під час складання адміністративного протоколу, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає закрити провадження саме на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, оскільки зважаючи на надані заперечення ОСОБА_15 та ознайомившись з відеозаписом щодо порушення поліцейськими Порядку та Інструкції щодо освідування на стан алкогольного сп`яніння, які також не відображені у п.10 протоколу про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КупАП.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 лише за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При розгляді справи суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, отже суд дійшов висновку про необхідність накладення стягнення відповідно до санкції ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Окрім того, суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ст.ст. 307, 308 КУпАП, які передбачають, що в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Керуючись ст.ст. 124, 130, 247, 268, 283- 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_3 від 04.12.2020 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання : АДРЕСА_1 ) визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_3 від 04.12.2020 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання : АДРЕСА_1 ) на користь Державної судової адміністрації України, 050 (Отримувач коштів ГУК в Одеській обл./отг м. Березівка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, Рахунок отримувача UA0015594, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гри. 60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 08.05.2025 року

Суддя І.А. Римар

.