Справа № 577/6089/24
Провадження № 3/577/12/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2025 р. м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Потій Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживає в АДРЕСА_1 ,

зареєстрований в

АДРЕСА_2 , не працюючого, паспорт ID НОМЕР_1 ,

притягувався до адміністративної відповідальності:

1.) постановою роти Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 03.06.2024

за ч. 4 ст. 126 КУпАП штраф 20400 грн 00 коп,

2.) постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.07.2024, яка набрала законної сили 30.07.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП (накладено штраф в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки)

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, та ч. 5 ст 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2024 року о 19:00 год в м. Конотоп по вул. Братів Лузанів,50, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «FORD ESCORT» н/з НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіряного покрову обличчя, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, від проходження огляду на встановлення ступеню сп`яніння в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку. Правопорушення вчинено двічі протягом року, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Крім того, 30 жовтня 2024 року о 19:00 год в м. Конотоп по вул. Братів Лузанів,50, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «FORD ESCORT» н/з НОМЕР_2 будучи позбавлений права на керування. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України.

Постановою Конотопського міськрайонного суду від 12.12.2024 матеріали справ № 577/6089/24 (провадження № 3/577/1981/24) та № 577/6090/24 (провадження № 3/577/1982/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне, присвоївши справі загальний номер 577/6089/24 (провадження № 3/577/12/25).

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (шляхом підпису у протоколі), в судове засідання не з`явився. Причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, суд вживав всіх необхідних заходів для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи шляхом надіслання судових повісток, як за адресою вказаною у протоколі, так і за місцем реєстрації, а також шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. У статті ст. 129 Конституції України закріплений конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатися про час розгляду справи про адміністративне правопорушення, результати судового розгляду справи, отримати копію судового рішення з метою оскарження постанови суду у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Суд дійшов висновку, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав, заяви про розгляд справи без його участі також не подавав, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення. Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду поважних причин своєї неявки.

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися в державі, а також те, що робота Конотопського міськрайонного суду Сумської області не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, також, враховуючи, що існує загроза спливу строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП вказано керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння …

Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачено, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів встановлений в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

У п. 12 розд. ІІ вище зазначеної інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розд. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

При цьому диспозиція ч.4 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування.

Відповідно до п.2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, та ч. 5 ст. 126 КУпАП, доводиться протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 162596 від 30.10.2024 та серії 162584 від 30.10.2024 (а.с. 2, 11), направленнями на медичний огляд на стан сп`яніння до лікаря-нарколога наркологічного кабінету поліклініки для обслуговування дорослого населення КНПКМР «Конотопська ЦРЛ ім. Ак. М. Давидова» виписаного 30.10.2024 о 19:10 год. на ім`я ОСОБА_1 , з якого вбачається, що огляд не проводився (а.с.3), постановою Конотопського міськрайонного суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с.4-5), відеозаписами від 30.10.2024 (а.с.6), постановою інспектора Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 03.06.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 12), постановою Кролевецького районного суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с.13),

Таким чином, вина ОСОБА_1 повністю доведена та своїми діями він вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинена повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та ч. 5 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування таким транспортним засобом, вчинене повторне протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд також враховує і рішення від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , а також, що транспортний засіб, яким ОСОБА_2 керував належить іншій особі, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - санкції ч.3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років та без конфіскації транспортного засобу, який належить іншій особі.

Згідно ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст. 30 КУпАП передбачено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Отже, призначаючи покарання ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортним засобом слід приєднати невідбуту частину стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом згідно постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.07.2024 року.

Керуючись ст. 36, ч. 5 ст. 126, ч.3 ст. 130, ст. 221, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн (п`ятдесят одну тисячу грн), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами призначеного за цією постановою приєднати невідбуту частину такого стягнення за постановою Конотопського міськрайонного суду від 19.07.2024 (набрала законної сили 30.07.2024) і остаточно визначити покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн (п`ятдесят одну тисячу грн), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 12 років 9 місяців 18 днів та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 у прибуток держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп).

У відповідності до ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н. В. Потій