ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/3666/24 Головуючий в 1 інст.Варнавська Л.О.
Провадження №33/807/118/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40 800 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , 07 квітня 2024 року о 02 годин 28 хвилин у м.Запоріжжя по вул.Чумаченко, 11, керував транспортним засобом - автомобілем «BMW 320D» державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №3492, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України. Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 , 07 квітня 2024 року о 02 годин 28 хвилин у м.Запоріжжя по вул.Чумаченко, 11, керував транспортним засобом - автомобілем «BMW 320D» державний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху України. Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає про те, що він не був обізнаний про наявність постанови за ч.2 ст.126 КУпАП.

Наголошує на тому, що матеріали справи не містять жодних доказів доведення цієї постанови до його відома або доказів, що вказана постанова виносилась за його участі.

Також, апелянт звертає увагу на те, що у постанові за ч.2 ст.126 КУпАП зазначено, що постанову винесено за статтею, якої не існує у КУпАП, а саме: частиною 2 статті 126 ПРИМ. КУпАП.

Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Також, вказує про відсутність в нього ознак сп`яніння.

Посилається на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки працівники поліції спочатку мали провести його огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, а у разі його незгоди пройти такий огляд на місці, запропонувати пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Апелянт зазначає про те, що у висновку лікаря не зазначено кількісний показник проміле.

Також ,вказує на те, що в матеріалах справи відсутній чек-роздруківка алкотестеру, котрий показував би кількість проміле та серійний номер приладу, відсутні відомості щодо моделі спеціального технічного приладу.

Зауважує на тому, що жодні лабораторні дослідження не проводились, біологічні зразки в нього не відбирались.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки вперше апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 09 липня 2024 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, постановою Запорізького апеляційного суду від 30 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було повернуто особі, що її подала, у зв`язку з тим, що апеляційна скарга ОСОБА_1 була не підписана апелянтом. Вдруге з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся вже 02 серпня 2024 року разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

В судове засідання, призначене на 31 березня 2025 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання від останнього до суду також не надходило.

Суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав апеляційний розгляд справи за для виклику ОСОБА_1 , останній викликався до суду шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення та за адресою, вказаною в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , які повернулись до суду із відмітками «за закінченням терміну зберігання», а також за допомогою оголошення на сайті Судової влади України.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції враховує практику Великої Палати Верховного суду, викладеній у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 згідно з якою, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03, п.41) від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.

Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 та забезпечення його права на особисту участь під час апеляційного розгляду справи.

Проте, подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку ОСОБА_1 може затягнути цей розгляд на невизначений час.

З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 , що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції в цілому дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №886861 від 07 квітня 2024 року згідно з яким, ОСОБА_1 , 07 квітня 2024 року о 02 годин 28 хвилин у м.Запоріжжя по вул.Чумаченко, 11, керував транспортним засобом - автомобілем «BMW 320D» державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №3492, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України. Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 квітня 2024 року;

- у висновку №3492 від 07 квітня 2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння;

- у довідці виданій старшим інспектором з од відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП майором поліції Тонковською О., згідно з якою, ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає. Згідно з обліками ІПНП посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував;

- у копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3492 від 07 квітня 2024 року;

- у копіях дозвільних документів на спеціальний технічний прилад Alcotest Drager 6820 за допомогою якого, проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №047413 від 07 квітня 2024 року, згідно з яким, ОСОБА_1 , 07 квітня 2024 року о 02 годин 28 хвилин у м.Запоріжжя по вул.Чумаченко, 11, керував транспортним засобом - автомобілем «BMW 320D» державний номер НОМЕР_1 не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху України. Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року;

- у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1066495 від 04 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП;

- у копії реєстраційної карти на транспортний засіб;

- у довідці виданій старшим інспектором з од відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП майором поліції Тонковською О., згідно з якою, ОСОБА_1 має повторність за ст.126 КУпАП. 04 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА №1066495 за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вищевказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП в Запорізькій області ДПП рядового поліції Бичок К., згідно з яким, остання доповідає, що під час несення служби 06 квітня 2024 року в період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. у складі екіпажу «Хижак-603» за адресою: м.Запоріжжя, Комунарський район, вул.Чумаченка поблизу буд.1, було зупинено транспортний засіб «BMW 320D» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки водія за базою ІПНП було встановлено, що ОСОБА_1 не має права керування таким транспортним засобом та вже притягався до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою серії ЕНА №1066495 від 04 грудня 2023 року. Також, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у лікаря-нарколога на стан наркотичного сп`яніння, на що останній погодився. Результат огляду ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 1,15 % проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився. Окрім того, було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами на строк 6 місяців (постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 лютого 2024 року за ст.124 КУпАП). Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП серії ААД №886861, протокол за ч.5 ст.126 КУпАП серії ААД №047413, винесено постанову серії ЕНА №1844034 за ч.4 ст.126 КУпАП. Про повторність попереджений. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Посвідчення водія не вилучалось. Тимчасовий дозвіл не видавався. Подія зафіксовано на бодікамеру.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою, в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав, подав письмові заперечення, в яких зазначив, що під час складання протоколів працівниками патрульної поліції були допущені порушення вимог чинного законодавства, відсутні докази його провини та об`єктивні дані по справі. Про існування постанови серії ЕНА №1066495 від 04 грудня 2023 року та про накладення на нього адміністративного стягнення, він не знав, про наявність цієї постанови дізнався лише під час розгляду справи.

Як було зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від останнього до суду також не надходило.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо фактичних обставин справи, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідаючи на доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо порушення працівниками поліції порядку проведення його огляду на стан сп`яніння, оскільки, як стверджує апелянт, працівники поліції спочатку мали б провести його огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, а у разі його незгоди пройти такий огляд на місці, запропонувати пройти відповідний огляд в медичному закладі, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З наявних в матеріалах справи доказів, зокрема з відеозапису, убачається, що спочатку у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній погодився.

Огляд ОСОБА_1 в медичному закладі проводився у строк та порядку, передбачених ст.266 КУпАП, у присутності поліцейського.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 07 квітня 2024 року №3492, наданим КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗМР, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у вказаній установі 07 квітня 2024 року о 03-30 годині. За наслідками огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначений висновок щодо результатів медичного огляду складений із дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

У вищевказаному висновку лікаря міститься підпис самого ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. Відомостей про те, що останній не погодився з результатами огляду та оспорював ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Те, що у висновку лікаря відсутні відомості про кількість проміле (на що звертає увагу апелянт), на думку апеляційного суду, правильності висновків суду першої інстанції не спростовує.

Так, у висновку лікаря вказано, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. В свою чергу кількість проміле, встановлених за результатами огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу, відображена у Акті медичного огляду, який міститься в матеріалах справи.

З копії Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3492 від 07 квітня 2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 , убачається, що обстеження проводилось за допомогою технічного засобу Alcotest Drager 6820, результат обстеження 1,15 % проміле, лабораторне дослідження не проводилось, заключний діагноз гостра інтоксикація (сп`яніння) алкоголем.

Окрім того, у ОСОБА_1 при огляді були виявлені і клінічні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема був присутній запах алкоголю з рота.

Також, в матеріалах справи міститься сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Жодних сумнівів щодо достовірності результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеному в медичному закладі, у суду апеляційної інстанції не виникає.

Відомості щодо серійного номеру технічного засобу Alcotest Drager 6820 за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , та самої моделі спеціального технічного приладу відображені в декларації про відповідність газоаналізатора Alcotest Drager 6820 та у свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (ARNA -0673).

Відсутність в матеріалах справи роздруківки спеціального технічного приладу за результатами проведеного огляду ОСОБА_1 (на що звертає увагу апелянт), на думку апеляційного суду, не свідчить про відсутність в його діях складу інкримінованих йому правопорушень.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції та лікаря-нарколога у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Під час апеляційного провадження на адресу суду не надходило жодних клопотань про витребування будь-якої додаткової інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, в т.ч. про виклик лікаря-нарколога, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, тощо.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Згідно з вимогами п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, наявними в справі доказами підтверджується, що ОСОБА_1 у зазначений у протоколі день та час керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки, як стверджує апелянт, про наявність постанови за ч.2 ст.126 КУпАП він був не обізнаний, в матеріалах справи відсутні докази доведення цієї постанови до його відома, а також доказів, що вказана постанова виносилась за його участі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Вказані доводи ОСОБА_1 були предметом перевірки в ході розгляду справи в суді першої інстанції та на них судом надана обґрунтована та вмотивована відповідь, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції.

Зокрема, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові обґрунтовано звернув увагу на той факт, що згідно з відомостями з таблиці «Адмінпрактика» ОСОБА_1 , 04 грудня 2023 року вчинив дорожньо-транспортну пригоду, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, вказана обставина не заперечувалась самим ОСОБА_1 і при розгляді справи в суді першої інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1066495 була винесена також 04 грудня 2023 року, тобто в один день та місці, що і протокол за ст.124 КУпАП.

Згідно з наявними відомостями, викладеними в постанові серії ЕНА №1066495 від 04 грудня 2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, за те, що він, 04 грудня 2023 року о 15 год. 35 хв. в.м.Запоріжжя, вул.Космічна, 99, керував транспортним засобом «BMW 320D» державний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії.

Тобто, станом на 04 грудня 2023 року під час складання адміністративних матеріалів за фактом ДТП, ОСОБА_1 не зміг пред`явити працівникам поліції посвідчення водія, оскільки у встановленому законодавством порядку його не отримував, що підтверджується наявною у справі довідкою, у зв`язку з чим, стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції і було складено відповідну постанову за ч.2 ст.126 КУпАП.

Отже, наявними у справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується те, що ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортним засобом і достовірно знаючи про винесення стосовно нього постанови серії ЕНА №1066495 від 04 грудня 2023 року за ч.2 ст.126 КУпАП, продовжив керувати транспортним засобом та вчинив правопорушення повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

З урахуванням викладеного, доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази доведення цієї постанови до його відома, а також доказів, що вказана постанова виносилась за його участі, не є слушними та жодним чином не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог п.2.1 а ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно і те, що у постанові за ч.2 ст.126 КУпАП зазначено, що постанову винесено за частиною 2 статті 126 ПРИМ. КУпАП, на думку суду апеляційної інстанції, не є істотним недоліком, який тягне за собою визнання цієї постанови недопустимим доказом та не свідчить про безпідставність складання самого протоколу за ч.5 ст.126 КУпАП.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 не погодився з винесеною щодо нього постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1066495 від 04 грудня 2023 року та оскаржив її в установленому законом порядку ( у тому числі і на час розгляду справи судом першої інстанції) матеріали справи не містять.

В свою чергу, відповідно до вимог п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з положеннями ч.ч.9, 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Повторним відповідно до ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідного правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції і щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складені з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містять всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при їх складанні, які б тягли за собою визнання цих протоколів недопустимими доказами, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколах, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколів.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протоколи про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначених протоколах міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Даних про те, що останній оспорював відомості, зазначені у протоколах, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколів про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколів доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

Разом з тим, переглядаючи постанову суду в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до п.28 Постанови ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Окрім того, статтею 30 КУпАП передбачено позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, в т.ч. права керування транспортними засобами.

Зі змісту вказаної статті убачається, що позбавити права керування транспортними засобами можна особу, якій таке право надане.

Згідно з довідкою УПП в Запорізькій області, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

З огляду на викладене, постанова суду в частині накладеного стягнення підлягає зміні з виключенням з неї такого виду адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, змінити в частині накладеного стягнення:

виключити з постанови накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Вважати, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 40 800грн 00 коп.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 333/3666/24