ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , не працюючого, учня Зозівського професійного аграрного ліцею вінницької області, - за частиною п`ятою статті 126, частиною третьою статті 130 та частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

До Жмеринського міськрайонного суду надійшли три матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126, частиною третьою статті 130 та частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№247900 від 15 лютого 2025 року , цього дня о 16 год по вул. Птахіна в м. Жмеринка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився в установленому законом порядку за допомогою алкотестера 6810, результат огляду 0,36%. Враховуючи, що станом на 15 лютого 2025 року ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності протягом року за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то відносно ОСОБА_1 було складено протокол за частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, відносно ОСОБА_1 15 лютого 2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №247913 за фактом того, що цього дня о 16 год по вул. Птахіна в м. Жмеринка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, відповідальність за що передбачена частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 19 лютого 2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №768852, за фактом того, що ОСОБА_1 19 лютого 2025 року о 14-10 год в с. Тарасівка по вул. Перемоги керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан сп`яніння в лікарняному закладі та на місці зупинки відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідні протоколи були складені поліцейським Жмеринського РВП Свірідою С.Р. та інспектором СРПП Жмеринського РВП Павлишиним В.В. про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Постановою судді від 8 травня 2025 року вказані протоколи об`єднані в одне провадження.

В судові засідання 10 квітня та 8 травня 2025 року ОСОБА_1 , не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце його проведення. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрований по АДРЕСА_1 . Судова повістка, яка йому направлялась за адресою, вказаною в протоколі, повернулась без вручення, з відміткою на довідці Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Також суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною в протоколах про адміністративні правопорушення адресою, по АДРЕСА_1 .

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Також ОСОБА_1 направлялись смс повідомлення на повідомлений ним працівникам поліції номер телефону, однак відповідно до довідок про доставку SMS «абонент тимчасово недоступний».

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання згідно, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації нею права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В даному випадку проходжу до висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, у яких ОСОБА_1 поставив свій підпис; письмовими поясненнями ОСОБА_1 у яких він визнає, що керував автомобілем після того як пив пиво і знаючи, що позбавлений права керування транспортними засобами; довідкою про те, що згідно з базою даних ІПНП ОСОБА_1 тричі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; роздруківкою з приладу «Драгер»; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; рапортом про надходження повідомлення зі служби 102 він невідомої особи 19 лютого 2025 року, про те, що біля школи особи керують авто з порушенням ПДР; рапортами ст. о/у СКП Ореста Блаха та Олега Вінничука, начальника СКП ВП №2 Геннадія Марчевського про те, що ними було виявлено підозрілий автомобіль в с. Тарасівка, який було зупинено та встановлено, що ним керував ОСОБА_1 без посвідчення водія і від якого було чути запах алкоголю, ОСОБА_1 їм повідомив, що перед тим, як сідати за кермо, вживав алкогольні напої; актом огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів; негативною характеристикою з ліцею, та копією паспорта ОСОБА_1 , відповідно до якої встановлено її особу.

Також було оглянуто відео з бодікамери поліцейських, з яких видно, що ОСОБА_1 15 лютого та 19 лютого 2025 року було зупинено працівниками поліції під час керування автомобілем, на відео ОСОБА_1 15 лютого погоджується пройти огляд на стан сп`яніння, і результат 0,36%, 19 лютого 2025 року відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, погоджується з тим, що він не має права керування транспортними засобами, знає що не можна керувати автомобілем та просить не забирати в нього автомобіль.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 130 та частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеною, оскільки він двічі, повторно, протягом року керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Відповідно до частини третьої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до частини п`ятої статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , а отже транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 йому не належить і відповідно не може бути конфіскований.

Згідно зі статтею 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені судом докази, а також приймаючи до уваги, що згідно з частиною другою статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, пом`якшуючі і обтяжуючі відповідальність обставини не враховуються, вважаю за доцільне накласти на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу, оскільки згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль йому не належить.

Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, слід врахувати, що відповідно до частини другої статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

В той же час, згідно з частиною третьою статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Як видно з довідки заступника начальника Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Василя Нагорного, ОСОБА_1 тричі притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 13 травня 2024 року Жмеринським міськрайонним судом прийнято рішення у справі №130/1024/24 про накладення штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; 24 травня 2024 року Жмеринським міськрайонним судом прийнято рішення у справі №130/1315/24 про накладення штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; 24 травня 2024 року Жмеринським міськрайонним судом прийнято рішення у справі №130/1316/24 про накладення штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи, що граничний строк позбавлення права керування 10 років, що також передбачено санкцією частини третьої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то в даному випадку не приєднується невідбута частина стягнення.

Відповідно до статті 13 Кодексу України про адміністративні правопорушення до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 126, 130, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 130, частиною п`ятою статті 126 та частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (п`ятсот тридцять шість) грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ