ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/1059/25 № 3/610/296/2025
м. Балаклія15 травня 2025 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в:

01.04.2025 о 21.40 год за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с-ще Андріївка, вул. Стадіонна, 8, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп 'яніння, у порушення вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху: «водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння…».

ОСОБА_1 про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином за вказаним в протоколі місцем проживання, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки (а.с. 24), однак в судове засідання не прибув. Таким чином судом були вжиті заходи для забезпечення його права на участь у судовому засіданні. Проте, його відсутність відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи. Тому, вважаю можливим розглянути справу за його відсутності, зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі в розгляді справи. Письмових пояснень, заперечень не надано.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Протоколом серії ЕПР1 № 288097 від 01.04.2025 зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вищенаведених обставин.

Від протокольних пояснень, підпису у протоколі та отримання його копії відмовився.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, пояснень і зауважень щодо змісту протоколу не надав, фактично відмовився від такого свого права.

Згідно з рапортом інспектора СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області А. Бумара від 01.04.2025 під час патрулювання 01.04.2025 в с-щі Андріївка по вул. Стадіонна, буд. 8 був зупинений автомобіль «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_2 , у якого не працювали задні габаритні вогні в темну пору доби. В ході розмови з водієм ОСОБА_1 було встановлено, що він не має посвідчення водія та у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Зі згоди водія огляд на стан сп`яніння було проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер», результат склав 1,89 проміле. Після чого відносно водія було складено відповідні адміністративні матеріали. ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, який було залишено на місці зупинки без порушень ПДР.

Поліцейський СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 в суді пояснив, що 01.04.2025 в складі наряду СРПП було зупинено автомобіль «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_2 , у якого не працювали задні габаритні вогні в темну пору доби. В ході спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому було пред`явлено вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер», на що він погодився, результат склав 1,89 проміле. Від огляду у медичному закладі відмовився. Також було встановлено, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія, тому не мав права керувати транспортним засобом. Після чого відносно водія було складено відповідні адміністративні матеріали.

З досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказів - відеозаписів, що містяться в матеріалах справи на CD-R диску, вбачається, що 01.04.2025 в темну пору доби поліцейські їхали за автомобілем «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинили. З водійського місця вказаного автомобіля вийшов чоловік ромської національності, який не мав при собі ніяких документів, в тому числі посвідчення водія та документів на автомобіль, та повідомив, що він ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, тому поліцейський пред`явив йому вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер», на що він погодився, результат тесту позитивний 1,89 проміле. ОСОБА_1 результат не оскаржував, підтвердивши вживання алкогольних напоїв, а саме пива, в лікарню їхати не забажав. ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки. Поліцейським стосовно нього було складено відповідні адміністративні матеріали, з якими його ознайомили, однак від підпису в них та отримання їх копій він відмовився. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом, а автомобіль було залишено на місці зупинки без порушень ПДР.

Відеозаписи було здійснено за допомогою технічного засобу - портативного відеореєстратору TECSAR BDC-43-GWCP, інвентарний № /23.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, їдучі по вулиці, та був зупинений поліцейськими. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Під час проходження огляду під відеозапис ОСОБА_1 не заперечував керування автомобілем та наявність підстав для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Одночасно зі складанням протоколу про це адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування автомобілем, у якого не працювали задні габаритні вогні та він не мав посвідчення водія, тому не мав права керування таким транспортним засобом. Факт не оскарження постанови вказує на фактичне визнання ним вчинення правопорушення та керування автомобілем за аналогічних цій справі обставин (дата, час, місце).

З відеозапису цілком зрозуміло та очевидно, що подія відбулася саме в той день, час та за тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, протилежне не доведено.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та роздруківки з приладу «Драгер» від 01.04.2025, за результатами проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, здійсненого поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с-ще Андріївка, вул. Стадіонна, буд. 8, із використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору DRAGER Alcоtest 6820 № ARLJ - 0324, встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,89 проміле.

Ця обставина підтверджена також відеозаписом.

Таким чином, огляд на стан сп`яніння проведено у встановленому законом порядку, у відповідності до ст. 266 КУпАП, із використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю доведеними достатньою сукупністю доказів факт того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Навпаки, доказів оскарження ОСОБА_1 дій поліцейських, встановлених фактів порушення ними закону не надано. На місці зупинки, під відеозапис та у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вказав на іншу особу, як водія, інша особа водія на місці встановлена не була.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не убачається.

Водій в стані алкогольного сп`яніння мав подумати про ймовірні наслідки своїх протиправних дій (дискомфорт, зміна звиклого способу життя його та родини тощо), а тому був готовий до наслідків таких своїх дій.

Крім того, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 839206 від 01.04.2025 убачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: «01.04.2025 о 21.40 год в Харківська область, Ізюмський район, с-ще Андріївка, вул. Стадіонна, буд. 8 водій ОСОБА_1 керував т.з. «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_2 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим вчинив правопорушення повторно протягом року (постанова ЕНА 2045365 від 01.05.2024), чим порушив п. 2.1 «а» ПДР».

Виходячи зі змісту ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не може перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть «обвинувачення», викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження обвинувачення до суду надано протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього: рапорт інспектора поліції; направлення на огляд водія, акт огляду; роздруківка з приладу «Драгер»; відеозаписи, що містяться в матеріалах справи на CD-R диску; копія постанови поліцейського від 01.04.2025, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП; копія постанови поліцейського від 01.05.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП; інформація щодо притягнень ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані ч. 5 ст. 126 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

В протоколі вказано, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, що було встановлено поліцейським та про що також за його рапортом та показаннями повідомив сам ОСОБА_1 , однак цих відомостей не достатньо.

Тим більш з наданих відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 підтверджував чи зазначав про відсутність у нього саме права керування транспортним засобом.

Належним доказом обвинувачення про відсутність у ОСОБА_1 права керування транспортним засобом є відомості з Єдиного державного реєстру компетентного органу сервісного центру МВС.

Натомість цього доказу не надано, а лише показань поліцейського про відсутність у ОСОБА_1 такого права недостатньо, і це не звільняє від доказування обставин правопорушення і його винуватості.

Отже обвинувачення є недоведеним, а недоведена вина дорівнює доведеній невинуватості.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Між тим відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 38, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

1)ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

2)Стягнути з ОСОБА_1 605,60 гривень судового збору.

3)У разі несплати правопорушником штрафу у 15-ти денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови стягнути подвійний розмір зазначеного штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

4)Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Стригуненко В.М.

Реквізити для сплати штрафу: населений пункт: ХАРКIВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ХАРКIВ, отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір.