ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/4206/24 Головуючий в 1 інст. Ретинська Ю.І.
Провадження №33/807/443/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Заруднього І.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 4 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , командира мінометного розрахунку, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 9 липня 2024 року об 11 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Мирослава Симчича (Лізи Чайкіної), буд. 57 в м. Запоріжжі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, на що вказували: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився на місці зупинки. Від керування відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування наведеного вказав на безпідставність зупинки транспортного засобу, оскільки до нього під`їхали співробітники патрульної поліції нібито повідомити про несправність задньої фари, при цьому доказу того, що дійсно фара була несправною в матеріалах справи відсутні, постанова про порушення ПДР України не складалася, що свідчить про неправомірність дій поліцейських при зупинці автомобіля, а отже і подальші дії поліцейських з проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, є незаконними.

Наголошує, що він не менш п`яті разів зазначав про свою готовність пройти медичний огляд на стан сп`яніння, однак працівники поліції не відреагували на його позицію.

Вважає, що судом неправомірно не взято до уваги вказані обставини, а також та обставини, що він був затриманий о 12 годині 19 хвилин, через що не мав можливості пройти огляд. Лише після спливу 3 годин, він у присутності співробітника ВСП пройшов медичний огляд за результатами якого не встановлено, що він не перебував в стані сп`яніння, отже в його діях відсутній прямий умисел.

Наголошує, що судом неправомірно не взято до уваги всі надані стороною захисту докази, а саме показання громадянки ОСОБА_2 та відеозапис події, зроблений останньою за допомогою особистого телефону, який засвідчує, що він не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння.

Стверджує, що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, всупереч вимог Інструкції, не є суцільними, перериваються на важливих моментах, є частково нерозбірливими, а отже не є належними та допустимими доказами в даній справі.

Звертає увагу суду, що в ході участі в бойових діях він отримав безліч контузій, має підвищену сльозотечу, він погано чує та голосно розмовляє, і саме вказані ознаки постійно викликають у поліцейських підозри про його перебування в стані наркотичного сп`яніння. На даний час він продовжує перебувати на бойових позиціях, а отже право керування транспортними засобами йому вкрай необхідно для виконання бойових розпоряджень.

Просить скасувати постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 4 лютого 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Заруднього І.В., які підтримали апеляційну скаргу, акцентувавши увагу суду на недотриманні працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції, суддя апеляційного суду не може погодитися у зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд першої інстанції не звернув увагу на певні істотні обставини.

Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати відсутність належного обґрунтування висновку районного суду про доведеність провини ОСОБА_1 , що вочевидь не надає можливості стверджувати про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення.

Визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а також було порушено процедуру огляду, передбачену ст. 266 КУпАП.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затверджений постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 зазначив, що не вживає наркотичні засоби, є учасником бойових дій. Після отримання контузії не зміг проходити подальшу військову службу внаслідок чого, був переведений на посаду інструктора, проходив підготовку у Великій Британії. Зауважив, що осіб, які вживають наркотичні засоби на посаді інструкторів не призначають. Пояснив, що дійсно в день складання протоколу з урахуванням наявної у нього контузії він перебував в емоційному стані через систематичні та безпідставні зупинки його транспортного засобу співробітниками поліції. Не мав часу на таку тривалу процедуру проведення медичного огляду, оскільки його транспортний засіб не замикається. З даної підстави прохав поліцейських про свою доставку до закладу охорони здоров`я на власному транспорті. Вважає ситуацію, штучно створеною патрульною поліцією.

З вищезазначеного приводу, звертає на себе увагу надані стороною захисту в судовому засіданні позитивна службова характеристика відносно командира міномета 1 мінометного розрахунку мінометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 (а.с. 66), копія сертифікату військового досягнення, яка засвідчує проходження ОСОБА_1 «підготовку сержантського базового рівня» в рамках Операції ІНТЕРФЛЕКС з 23 лютого 2025 року по 29 березня 2025 року на території Великої Британії (а.с. 67), і звернення в день складання протоколу - 9 липня 2024 р. у присутності представника ВСП до медичної установи (а.с. 30).

З оглянутого, під час апеляційного перегляду справи відеозапису події не вбачається, зокрема візуального огляду водія на встановлення ознак сп`яніння, зафіксованого факту наявності візуальних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , їх озвучення працівником патрульної поліції.

На відео лише зафіксовано пропозицію працівника патрульної поліції проїхати в медичний заклад.

При цьому, ознак наркотичного стану сп`яніння, працівник поліції взагалі не зазначає.

Між тим мова, поведінка, рухи ОСОБА_1 , навіть з урахуванням його емоційної стану з приводу систематичних зупинок його транспортного засобу, є адекватними, поведінка останнього не надавала будь-яких об`єктивних підстав для висновку про наявність у останнього ознак наркотичного або алкогольного сп`яніння, які до того ж не були озвучені працівником патрульної поліції.

Взагалі аналізу потребує не формальне фіксування відповідної відмови, а сукупність обставин у кожній конкретній справі, зокрема і дотримання процедури запропонованого огляду і реальна наявність для цього підстав з метою уникнення формального підходу до розгляду справи.

Сукупність досліджених обставин переконує суддю апеляційного суду, що зафіксовані на відео дані щодо підозр перебування водія в стані не визначеного сп`яніння вочевидь не відповідають відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно перебування ОСОБА_1 із ознаками саме наркотичного сп`яніння з зазначенням відповідних ознак.

Вказані обставини впливають на встановлену ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння і недотримання вказаної процедури є суттєвим порушенням.

Сукупність наведених вище обставин переконують суд у штучності створеної ситуації, і вочевидь не слугують підтвердженням провини ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.

Зміст наданого суду та оглянутого відеозапису події не надає можливості спростувати твердження ОСОБА_1 стосовно порушення процедури огляду.

Тому, з урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КУпАП, суддя апеляційного суду дійшов висновку, що проведений працівниками поліції огляд на стан сп`яніння було проведено з порушеннями, що є підставою для визнання проведеного огляду на стан сп`яніння недійсним.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до непогодження з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що за вже встановлених порушень, суттєво не впливає на висновки суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладені обставини, суддя апеляційного суду дійшов до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вимогами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а постанову районного суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294, ст. 247 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову апеляційного суду, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 332/4206/24