Справа № 529/361/25
Провадження № 3/529/168/25
ПОСТАНОВА

іменем України

13 травня 2025 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з СПД №2 Полтавського РУП ВП №2 ГУНП в Полтавській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності:

за ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

17.04.2025 близько 00 год. 26 хв. ОСОБА_1 по вул.. Бузковій, в с-щі Диканька Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем ЗАЗ «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу ALKOTESТ на місці зупинки та проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння у закладі охорони здоров"я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім цього, ОСОБА_1 будучи особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, 17.04.2025 близько 00 год. 26 хв. по вул.. Бузковій, в с-щі Диканька Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем ЗАЗ «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень визнав та пояснив, що він дійсно того дня, перед керуванням транспортним засобом вживав алкоголь, відмовився від проходження огляду. Про те, що він обмежений у праві керування транспортними засобами в рамках виконавчого провадження дізнався вже від працівників поліції. Обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не заперечував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 17.04.2025 серії ЕПР1№ 302770, відповідно до якого ОСОБА_1 17.04.2025, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова) та на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського від 17.04.2025 з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надано.

Таким чином ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 17.04.2025 серії ААД № 774745, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи особою відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керував автомобілем ЗАЗ «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України;

- копією постанови начальника Диканського ВР ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 03.03.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- відеозаписами із нагрудної бодікамери поліцейського від 17.04.2025.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП повністю доведена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

За змістом ст.23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його винність у вчиненні вказаних правопорушень повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, тому приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення в межах санкції ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому при визначенні остаточного стягнення слід застосувати норми ст.36 КУпАП.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 30, 33, 36, 280, 283 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч. 3 ст.126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 3 місяці;

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафа в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ст.36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення - ч.1 ст.307 КУпАП.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя Л.Є. Петренко