Номер провадження: 33/813/218/25
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Уманець А.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Латій Олени Вікторівни

захисника ОСОБА_2 адвоката Сафронюка Павла Віталійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката Сафронюка Павла Віталійовича,

на постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 адвокат Сафронюк Павло Віталійович просить постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративного стягнення в межах даної статті.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник Кузнєцової Лілії Анатоліївни посилається на порушення судом норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та покладення в мотивувальну частину оскаржуваної постанови помилкові висновки, які спростовуються іншими доказами по справі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права та неврахування висновків експертизи щодо неможливості визначення, якою смугою рухався кожен з водіїв та надання технічної можливості кожного з учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Також зауважив, що стороною захисту не було спростовано відомостей, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому твердження суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованим та безпідставним.

В судовому засіданні 12.05.2025 захисник ОСОБА_2 адвокат Сафронюк П.В, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, оскаржувану постанову суду першої інстанції просив скасувати та ухвалити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Латій О.В. та в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні ЄСПЛ від 2.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву».

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення ст. 251 КУпАП про покладення обов`язку щодо збирання доказів саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, наявні матеріалами справи в своїй сукупності повинні в повні мірі та поза розумним сумнівом підтверджувати факт наявності в діях особи інкримінованого останнього адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Окремо суд зазначає, що клопотання адвоката Сафронюка П.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 про закриття провадження по справі у зв`язку із закінчення строків визначених ст. 36 КУпАП не підлягає задоволенню, оскільки як зазначено у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року по справі № 465/674/19, у даному випадку необхідно наявність вини у діях особи, а у випадку відсутності в діях особи складу правопорушення, провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 852154 вбачається, що ОСОБА_1 29 березня 2024 року близько 17 год 16 хв в м. Одеса по вул. Адміральський проспект, 29, керуючи мотоциклом Suzuki, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибравши безпечної швидкості руху та не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення з транспортним засобом Porsche, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась попереду та здійснювала поворот праворуч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями, згідно змісту протоколу, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 13.12 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 12.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 передбачено водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тобто, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах ст. 124 КУпАП необхідно встановити факт порушення особою ПДР України, наявність матеріальної шкоди та відповідно причинно-наслідковий зв`язок між даним порушенням та настанням матеріальних наслідків.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення водієм ОСОБА_1 порушено вищевказані п.п. 12.1 та 13.1 ПДР України та саме вказані дії призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди.

До протоколу в якості додатків долучено схему місця дорожньо-транспортної пригоди та письмові пояснення учасників, про що міститься відмітка в протоколі. Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка містить підпис учасників дтп щодо ознайомлення, вбачається, що транспортні засоби рухалися по Адміральському проспекту в сторону Фонтанської дороги. При цьому, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 знаходиться в правій полосі руху, натомість авто під керуванням ОСОБА_2 , знаходилося в лівій полосі руху, із позначкою щодо напрямку руху до прибудинкової території, що знаходиться праворуч. Місцем зіткнення, згідно складеної працівниками поліції схеми дорожньо-транспортної пригоди, є крайня права смуга, кут Адміральського проспекту та в`їзду до прибудинкові території. Тобто, згідно даної схеми дорожньо-транспортної пригоди, складеної працівниками поліції, ОСОБА_2 здійснювала поворот до прибудинкової території, яка знаходиться праворуч по Адміральському проспекту, з крайньої лівої смуги. При цьому, напрямок руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , згідно схеми, в крайній правій смузі в напрямку Фонтанської дороги. Будь-яких заперечень учасників дтп, в тому числі й безпосередньо ОСОБА_2 , щодо схеми дорожньо-транспортної пригоди та наведених там відомостей, складені працівниками поліції адміністративні матеріали не містять. Альтернативної схеми дорожньо-транспортної пригоди матеріали справи також не містять.

Згідно письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальної ОСОБА_1 , які узгоджуються зі схемою дорожньо-транспортної пригоди, останній їхав по Адміральському проспекті в сторону Фонтанської дроги в правій смузі для руху транспортних засобів, порівнявшись з автомобілем Porsche, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , помітив, що авто розпочинає поворот праворуч з лівої смуги та натиснув на тормоз з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Натомість, інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в письмових поясненнях зазначила, що того дня близько 17 год 16 хв їхала по Адміральському проспекту, в правій полосі руху та, ввімкнувши заздалегідь показник повороту праворуч, проїхала відстань близько 40 метрів, з метою заїзду до прибудинкової території. В подальшому, згідно пояснень, під час виконання повороту праворуч, в праву частину її транспортного засобу в`їхав мотоцикл під керуванням ОСОБА_1 .

Разом з тим, в матеріалах справи також наявних диск з відео та фотофіксацією подій, що відбувалися в день складання протоколу, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди. Саме вказаний диск досліджувався судовим експертом, у зв`язку із призначенням судом першої інстанції по справі експертизи.

З відео 7716, яке міститься на вказаному диску, вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , перед моментом зіткнення транспортних засобів, рухається в лівій полосі (00 хв 44 сек) та саме з вказаної полоси руху здійснює поворот праворуч (00 хв 45 сек), що відповідно спростовує доводи апеляційної скарги в частині підтвердження наявними відеозаписами пояснень ОСОБА_2 щодо руху в правій полосі перед здійснення ймовірного повороту. Транспортний засіб під керуванням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно даного відер, здійснює рух в крайній правій полосі.

Згідно п. 3.1 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 3.2).

При цьому, під час дослідження даного відеозапису, на який посилається скаржник як на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, експертною установою не встановлено розмір швидкості транспортного засобу під керуванням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі й не встановлено перевищення останнім визначеної ПДР України швидкості руху. Будь-яких інших доказів на підтвердження руху особи з перевищенням встановленого розміру швидкості руху в матеріалах справи відсутні. З огляду на наведене, відповідні посилання скаржника також не беруться до уваги апеляційним судом.

Вказаний відеозапис є доказом в сукупності з іншими наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення в розумінні положень ст. 251 КУпАП та згідно ст. 252 підлягає оцінці суду з урахування інших обставин справи. При цьому, саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, покладається обов`язок по збирання доказів, які в своїй сукупності підтверджуються наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити щодо законності та обґрунтованості висновків Київського районного суду м. Одеси, наведених в оскаржуваній постанові, оскільки дослідженими по справі доказами не встановлено в повній мірі «поза розумним сумнівом» наявність порушень ОСОБА_1 п. 12.1 та 13.1 ПДР України, про порушення яких зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, та вказані в протоколі відомості спростовуються іншими доказами по справі, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_2 адвоката Сафронюка Павла Віталійовича залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова