Справа № 758/156/25 Головуючий в суді І інстанції - Будзан Л.Д.
Провадження № 33/824/2316/2025 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з доповненнями на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 20 березня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 20 березня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 грудня 2024 року о 15 годині 20 хвилин, будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом та посвідчення водія не отримував, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , на вулиці Кірова, біля будинку № 50 в місті Чорнобиль, чим порушив п. 2.1а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 з доповненнями вказано, що постанова судді є незаконною, а тому підлягає скасуванню. На обґрунтування доводів зазначив, що з урахуванням його зареєстрованого місця проживання, місця реєстрації транспортного засобу та місця вчинення адміністративного правопорушення, у суду були підстави для направлення справи про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення або повернення до органу поліції для направлення ними матеріалів справи до належного суду за альтернативною підсудністю відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП, у зв`язку з чим ним було подане відповідне клопотання, проте суд його не вирішив, а тому вважає, що справа щодо нього розглянута неуповноваженим на те законом судом. Крім цього, звернув увагу на те, що викладена в протоколі працівником поліції суть адміністративного правопорушення, що йому інкримінується, не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки не містить відомостей про керування ним транспортним засобом та що такі дії вчинені ним повторно протягом року, а суд, змінивши та уточнивши в оскаржуваній постанові фабулу правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, перебрав таким чином на себе функції сторони обвинувачення, що порушує принцип рівності та змагальності процесу. Також вважає, що в матеріалах справи відсутній належний доказ притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки згідно з складеним щодо нього протоколом в якості доказів до нього додано лише відеозапис з бодікамери, та довідка Управління патрульної поліції в м. Києві, на яку послався суд в оскаржуваній постанові, і яка як доказ була долучена до протоколу вже після його складання та вручення йому під розписку, що є неприпустимим та залишилось поза увагою суду першої інстанції. Крім цього, зазначив, що за змістом ст. 39 КУпАП особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню, якщо протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, однак ні матеріали справи, ні постанова суду не містять відомостей про виконання ним протягом року стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на підставі якого документу було здійснено таке виконання, що не дає змогу встановити чи пройшов рік з дня закінчення виконання стягнення та чи його взагалі було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що необхідно для кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Вважає, що єдиним належним доказом притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП може бути виключно постанова, яка зазначена в довідці УПП в м. Києві, з відомостями про виконання стягнення, однак її копія в матеріалах справи відсутня. Додатково вказав на порушення судом його права на участь у розгляді справи та захисту своєї позиції в суді, а також ознайомлення з матеріалами справи, оскільки при наявності клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, а саме проходження військової служби, лікування, суд розглянув справу за його відсутності та не надав копії матеріалів для забезпечення свого захисту в суді. За таких обставинпросить суд оскаржуванупостанову скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, направив до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності у зв`язку з службовим відрядженням поза межами м. Києва та Київської області, виконанням бойових (спеціальних) завдань, необхідних для забезпечення оборони України.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 з доповненнями підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 20 березня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом та посвідчення водія не отримував, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , по вулиці Кірова, біля будинку № 50 в місті Чорнобиль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Свій висновок суддя обґрунтував наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.12.2024 року серії ААД №285712 та довідкою Управління патрульної поліції в м. Києві.

Разом з тим, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції встановив, що наведений вище висновок судді, так само як і матеріали, що зібрані по справі, на які суддя послався у своїй постанові, не дають підстав вважати, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, як документа, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи. При цьому, розгляд справи судом здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає даним вимогам закону, оскільки в ньому не відображено суть вчиненого адміністративного правопорушення та конкретні дії останньої, які б утворювали об`єктивну сторону правопорушення виходячи з диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому не є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

За змістом ч.5 ст.126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Об`єктом правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП полягає, зокрема, у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП є особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку, згідно ст. 12 КУпАП.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №285712 від 22.12.2024 року, ОСОБА_1 , 22.12.2024 року о 15 год. 20 хв. в м. Чорнобиль по вул. Кірова біля будинку №50 без посвідчення водія, не маючи права керувати таким транспортним засобом, тобто посвідчення водія взагалі не отримував, чим порушив вимоги п.2.1 а.

Тобто, вказаний протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівки на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відтак, він взагалі не містить викладу об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, притягнення особи до адміністративної відповідальності саме за ч.5 ст. 126 КУпАП можливе лише у випадку повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Натомість, як вбачається зі змісту протоколу, він не містить посилання на те, що вказані дії були вчинені ОСОБА_1 повторно протягом року, як і не містить відомостей про те, коли, на підставі якої постанови, що набрала законної сили, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та при винесенні постанови вийшов за межі складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, свої висновки про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП суд обґрунтовував, у тому числі, довідкою Управління патрульної поліції в місті Києві.

Разом з тим, довідка Управління патрульної поліції в місті Києві про те, що ОСОБА_1 протягом 2024 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП також не свідчить про керування ним транспортним засобом у місці та час, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 у час та у місці, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, керував транспортним засобом будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом та що вказані дії вчинені ним повторно протягом року, тобто не доведено наявності в його діях об`ктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

З наведених підстав оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненнями задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 20 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька