Справа № 548/1114/25
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/277/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області у складі судді Лідовець Т. М., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, військовослужбовця, ідентифікаційний номер невідомий, такого, що раніше притягався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП,

за частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2025 року о 16 годині 40 хвилин громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайко та долонею правої руки наніс один удар по обличчю, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`яивився, в матеріалах справи наявна заява, в якій він просив розгляд справи провести без його участі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

У судовому засіданні досліджено наступні докази: протокол серії ВАД №397941 від 12.05.2025, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.05.2025, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та інші матеріали справи.

У протоколі серії ВАД №397941 від 12.05.2025 зазначено про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП, зокрема, вчинення повторно протягом року домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 .

У письмових поясненнях, ОСОБА_1 вказав, що 12.05.2025 він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього виник конфлікт з дружиною ОСОБА_2 за грошові кошти.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 вказала, що 12.05.2025 близько 16 години 40 хвилин перебувала вдома зі своїм чоловіком та в ході розмови виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 почав її ображати, висловлюватися нецензурною лайкою та вдарив ладонею правої руки по обличчю, після чого вона повторно викликала поліцію.

Відповідно до частини першої статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до частини третьої статті 173-2 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Положенням статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №397941 від 12.05.2025 працівниками поліції неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 , оскільки за протоколом останньому інкриміновано правопорушення за частиною третьою статті 173-2 КУпАП, але до протоколу не було долучено підтверджуючі матеріали, з яких вбачається, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою або другою статті 173-2 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка передбачала б перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з частиною третьої статті 173-2 КУпАП на частину першу статті 173-2 КУпАП.

Наявність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 397941 від 12.05.2025, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.05.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та іншими матеріалами справи.

Беручи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 в тому, що він вчинив домашнє насильство, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, та вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі статті 40-1 КУпАП, пункту п`ятого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) грн.

Керуючись статтями 33, 40-1, 173-2, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з частиною другою статті 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі в сумі 680 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т. М. Лідовець