ПОСТАНОВА

Іменем України

09.05.2025 року м. Бар Вінницька область

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 5 ст. 126 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Барського районного суду за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України, надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 768973: « ОСОБА_1 14.02.2025 року в с. Журавлівка повторно керував автомобілем Skoda державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки вказана особа був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУПАП 30.10.2024 року . Проводилася відео фіксація на портативний відеореєстратор.»

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, клопотав про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтував тим, що його безпідставно було зупинено працівником поліції. Він не вчиняв такого адміністративного правопорушення, яке зазначено у протоколі. Його вина не доведена жодним доказом.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Частиною другою четвертою статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за : (ч. 2) керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; (ч. 3) керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; (ч. 4) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень статті 254 КУпАП основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (частина перша статті 256 КУпАП).

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол) (пункт 9 розділу ІІ ІНСТРУКЦІЯ з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376).

Відсутність у протоколі обов`язкових реквізитів, перелік яких міститься у статті 256 КУпАП, обмежує права особи щодо якої його складено, регламентовані статтею 268 КУпАП.

Відповідно до вимог закону суддя зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, а в постанові проаналізувати досліджені докази і дати їм відповідну оцінку. Неповнота і поверховість дослідження обставин справи та порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 768973: « ОСОБА_1 14.02.2025 року в с. Журавлівка повторно керував автомобілем Skoda державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки вказана особа був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУПАП 30.10.2024 року . Проводилася відео фіксація на портативний відеореєстратор.»

Тобто, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суті інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 , зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Зважаючи, що адміністративна відповідальність, так само як й інші види юридичної відповідальності настає за наявністю нормативних, фактичних і документальних підстав, суду необхідно встановити як сам факт вчинення проступку так і норму, за якою діяння визнається адміністративним проступком (правопорушенням).

З матеріалів справи вбачається, що вважаючи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 768973 таким, що не відповідає вимогам п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а саме, серед іншого не зазначено у протоколі суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у частині п`ятій статті 126 КУпАП, судом була винесена постанова від 17.03.2025 про повернення матеріалів справи до ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області для доопрацювання та усунення недоліків.

При повторному направленні матеріалів справи працівниками поліції, зазначені судом недоліки не усунуті. Справа повернута до суду з приєднанням акта про перегляд відеозапису від 02.04.2025 року.

Повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, для визначення однорідності нового правопорушення з попередніми, суду необхідно встановити його суть, яке у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, має бути зазначено у протоколі.

Відсутність у протоколі даної обставини, унеможливлює зробити висновок про наявність в діях особи складу інкримінованого адміністративного правопорушення (без встановлення об`єктивної сторони правопорушення).

Так, протокол серії ААД № 768973 містить лише інформацію, що ОСОБА_1 14.02.2025 року в с. Журавлівка повторно керував автомобілем Skoda державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки вказана особа був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУПАП 30.10.2024 року.

Отже, у протоколі не зазначено, яке правопорушення вчинив ОСОБА_1

КУпАП визначено форму і основні елементи змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В них, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування правильної юридичної кваліфікації правопорушення. Обґрунтування наявності складу правопорушення. Час, місце вчинення адміністративного правопорушення, суть його, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах.

КУпАП не передбачає можливості посадових осіб викладати суть правопорушення в інших документах справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення.

У даній справі протокол серії ААД № 768973 не містить всіх необхідних реквізитів, зокрема об`єктивну сторону, а суд не має права вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення, що буде порушенням положень КУпАП.

Суд при розгляді справи має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11.07.2018, справа №308/8763/15-а, у якій Верховний Суд дійшов висновку, що пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вінницького апеляційного суду у справі № 125/518/24.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 «справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» (пункт 4).

Тому в силу дії вказаного конституційного принципу всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Викладене дає підстави для обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а відповідно до ст. 62 Конституції усі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

На підставі викладеного та керуючись статтями 126, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити.

Адміністративну справу за ч. 5 ст. 126 КУпАП України стосовно ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: