Справа № 750/5179/25
Провадження № 3/750/1878/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Сапон А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, де зазначено, що він 05.04.2025 о 00.37 год. по вул. Льотна, 5А в м. Чернігові керував автомобілем марки «Volkswagen Touran» номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився та пояснив, що він 05.04.2025 дійсно вживав алкогольні напої, оскільки відпочивав в компанії знайомих на вулиці. Поряд стояв його автомобіль, який був не замкнутий. Під час перебування на вулиці, він змерз і сів у машину погрітись, але потім заснув у машині. Прокинувся вже коли його розбудили поліцейські. Відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не керував автомобілем.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями п. 1.10 ПДР України встановлено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Отже, факт керування особою транспортним засобом, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому для висновку про наявність складу правопорушення такий факт повинен бути встановлений та доведений доказами.

Так в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 05.04.2025 о 00.37 год. по вул. Льотна, 5А в м. Чернігові керував автомобілем марки «Volkswagen Touran» номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, згідно долучених до справи відеоматеріалів, вбачається, що працівники поліції підходять до автомобіля марки «Volkswagen Touran» номерний знак НОМЕР_1 , який стоїть на місці та в якому перебуває ОСОБА_1 , разом з тим, саме факту керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, як зазначено у протоколі, дані відеоматеріали не містять.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України», «Надточій проти України», беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Таким чином, відповідно до викладеного, а саме із пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданих доказів та перевірених у судовому засіданні матеріалів справи, однозначно не слідує, що ОСОБА_1 в дійсності було вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і це не спростовується вищенаведеними доказами справи.

Інші докази, які б свідчили про його вину суду надані не були.

Виходячи з установленого, а саме недоведеності того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, це не може бути підставою для притягнення її до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто є безпосередньою умовною для закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого означеною нормою закону.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 245, 247 п. 1, 253, 284 п. 3, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя А.В. Сапон