Справа № 933/212/25
Провадження № 3/933/142/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року селище Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Шинкаренко А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

01.04.2025 з відділення поліції № 1 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були зареєстровані за наступними номерами: справа № 933/212/25, (номер провадження 3/933/142/25), справа № 933/213/25, (номер провадження 3/933/143/25).

Вказані справи були об`єднані в одне провадження під номером № 933/212/25, (номер провадження 3/933/142/25), та призначені до розгляду на 10 годину 00 хвилин 16 квітня 2025 року.

16.04.2025 року розгляд справи було відкладено на 09 годину 00 хвилин 09 травня 2025 року, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1

28.03.2025 року о 10 год. 00 хв. на автодорозі Новодонецьк-Самійлівка ОСОБА_1 керував автомобілем Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Продувати газоаналізатор Драгер 6810 на місці зупинки транспортного засобу відмовився. Проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис. Від керування транспортного засобу відсторонений, шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Також, 28.03.2025 року о 10:00 год. на автодорозі Новодонецьк-Самійлівка ОСОБА_1 керував автомобілем Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою Новгород-Сіверським ВДВС, номер провадження 41235348 від 15.02.2018 року, чим порушив ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

У судове засіданні ОСОБА_1 повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило (а.с.28-29).

ОСОБА_1 був обізнаний про наявність складених відносно нього протоколів, та не був позбавлений можливості залучити до участі у справі захисника, однак, таким правом не скористався. При цьому, відповідно до положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 126,130 КУпАП, не є обов`язковою. Суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ право на доступ до суду, закріплене у § 1 ст. 6 Конвенції не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Також Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Пономарьов проти України» наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши протоколи та інші докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння передбачений положеннями ст. 266 КУпАП.

Так, згідно з ч. ч. 1-2 зазначеної статті особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок № 1103).

Згідно з п. п. 2, 3 Порядку № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 4, 8 Порядку № 1103 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція № 1452/735).

Згідно з п. 6 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Також, наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція № 1395).

Відповідно до п. 6 розділу Х Інструкції № 1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судом досліджено наступні докази, які підтверджують вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 283846 від 28.03.2025 (а.с.4);

- копія військового квитка серія НОМЕР_3 відносно ОСОБА_1 (а.с.5);

- направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6);

- акт прийому-передачі транспортних засобів від 28.03.2025 року (а.с. 7);

- довідка відділення поліції № 1 Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області про не отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.9);

- відеозаписами з технічних засобів, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 , та його зупинку на вимогу працівників поліції. У зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а потім запропонував пройти в медичному закладі, на що останній відмовився. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що якщо він відмовиться від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відносно нього буде складений протокол за відмову від проходження такого огляду. У подальшому, на пропозицію поліцейського, ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я. У подальшому, відносно ОСОБА_1 складено протокол, зачитано його в голос та вручено під підпис, роз`яснено його права. Повідомлено про відсторонення від керування транспортним засобом. Повідомлено про час та місце розгляду справи у суді (а.с.10).

Досліджені докази, в їх сукупності, суд вважає належними та допустимими та такими, що у повній мірі підтверджують наведені у протоколах обставини допущених адміністративних правопорушень.

Як встановлено судом, протягом рокуОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, проаналізувавши наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена в повному обсязі належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 3 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно доч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особами, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Однак, 28.03.2025 року о 10 год. 00 хв. на автодорозі Новодонецьк-Самійлівка ОСОБА_1 керував автомобілем Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою Новгород-Сіверським ВДВС.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- протоколом серії ЕПР 1 № 283859 від 28.03.2025 (а.с.16);

- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесеної 15.02.2018 року начальником Новгород-Сіверського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, (ПВ № 41235348), до погашення заборгованості зі сплати аліментів, згідно виконавчого листа № 2/2513/278/12 виданого 16.07.2012 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області (а.с.18-19).

Досліджені докази, суд вважає належними та допустимими та такими, що у повній мірі підтверджують наведені у протоколах обставини допущених адміністративних правопорушень.

З огляду на викладене, проаналізувавши наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП підтверджена в повному обсязі належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність .

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Статтею 40-1 КУпАП, передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає грошову суму 605,60 грн.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 36, 40-1, частиною 3 статті 126, частиною 1 статті 130, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 126, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення, відповідно до положень ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок за наступними реквізитами: Отримувач - Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку - UA0005001, код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. за наступними реквізитами: - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку - UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

На підставі частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно частини 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Шинкаренко