Справа № 539/1718/25
Провадження № 3/539/503/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2025 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши матеріали Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності притягався,
за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИЛА:
06 квітня 2025 року о 16 год 50 хв в місті Лубни Полтавської області, по проспекту Володимирському, поблизу будинку №220, водій ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) керував повторно протягом року автомобілем Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), за що передбачена відповідальність за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 292592 складений 06 квітня 2025 року інспектором Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Кисляком Сергієм Миколайовичем (далі - протокол).
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.
Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Підпунктом «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Із протоколу вбачається, що в ОСОБА_1 документи не вилучались.
Відповідно до частини п`ятої статті 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою статті.
Частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Санкція частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП підтверджується:
- записом із бодікамери № 17, на якому ОСОБА_1 не заперечує щодо вчинення ним зазначеного правопорушення;
- витягом із бази даних інтегрованої інформаційно-пошукової система Міністерства внутрішніх справ України (а.с.3), з якого вбачається, що відповідно до постанови №ЕНА/4186955 від 03.03.2025 року ОСОБА_1 вже було притягнено до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП. Крім того, у витягу зазначено, що посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував.
З огляду на вказане, працівником органу поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, було дотримано вимоги статті 266 КУпАП, оскільки відповідно до чинного законодавства України водій повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а ОСОБА_1 посвідчення водія не має взагалі.
Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 30, 40-1, 126, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 4 Закону України «Про судовий збір»,-
ПОСТАНОВИЛА:
На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 (нуль) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В. Рудалєва