Справа №: 307/106/25
Провадження № 3/307/61/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 31 грудня 2024 року о 22 год. 05 хв. в с. Брустури по вул. Центральна, Тячівського району, Закарпатської області керував автомобілем марки «Mitsubishi ASX», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з автомобіля, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проїхати в лікарню відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 31 грудня 2024 року він їхав у с. Брустури,Тячівського району, Закарпатської області та назустріч йому їхав службовий автомобіль працівників поліції. Він зупинився на узбіччі, так як працівники поліції включили проблискові маячки. До нього підійшов працівник поліції та повідомив йому, що він їхав із ввімкненим дальнім світлом фар. Після цього він надав працівнику поліції документи. Згодом працівник поліції запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та дістав з кишені форменого одягу прилад «Драгер» одразу із розпакованим муштуком. Також йому повідомили або він проходить огляд, або їде у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Йому також пропонували проїхати до медичного закладу, але він відмовився, оскільки думав, що його відвезуть у військомат. Згодом приїхав його батько.

Захисник ОСОБА_2 .З в судовому засіданні заперечив проти наявності вини ОСОБА_1 та пояснив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду через те, що працівник поліції дістав прилад «Драгер» з карману форменого одягу, а також те, що ОСОБА_1 погрожували проїхати до військомату. Крім того, працівник поліції ОСОБА_3 будучи допитаним у судовому засіданні повідомив, що запах алкоголю було чути саме з салону автомобіля. Враховуючи наведене, просив справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 31 грудня 2024 року близько 22 години йому зателефонував син і повідомив, що його зупинили працівники поліції через те, що він їхав із ввімкненим дальнім світлом фар та після перевірки документів повідомили, що відвезуть до ТЦК та СП. Тоді він зателефонував старшому синові ОСОБА_5 і попросив, щоб той його відвіз до сина ОСОБА_6 . По вул. Центральній у с. Брустури, Тячівського району, Закарпатської області він побачив машину з ввімкненими проблисковими маячками. Він із сином під`їхали та зупинилися позаду. Він запитав у працівників поліції у чому проблема і йому повідомили, що ОСОБА_1 їхав із ввімкненим дальнім світлом фар та відмовляється проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Після чого працівник поліції витягнув з карману штанів прилад «Драгер» разом із відкритим муштуком, в зв`язку з цим між ними почалася суперечка протягом 7-8 хвилин. Через деякий час його сину ОСОБА_1 стало погано і він пересів на пасажирське сидіння. Він, ОСОБА_4 , сів за кермо автомобіля та поїхав з місця події. Коли він приїхав на місце події, то працівники поліції вже декілька разів пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак син був розгублений та був готовий пройти огляд тільки за умови надання йому запакованого муштука.

Поліцейський з РПП ВПД №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капрал поліції Ляшко І.Ю. в судовому засіданні пояснив, що 31 грудня 2024 року близько опівночі він патрулював разом із напарником у с. Брустури, Тячівського району, Закарпатської області. Під час руху вони помітили автомобіль, який їхав із ввімкненим дальнім світлом фар та за дапомогою проблискових маячків зупинили даний транспортний засіб. В ході перевірки документів у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме було чути запах алкоголю. Внаслідок чого, ним було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або проїхати у медичний заклад, на що ОСОБА_1 відмовився. Тоді він попередив останнього про відповідальність і те, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення. З моменту зупинки через деякий час він ввімкнув відеозапис на бодікамері. Батько ОСОБА_1 приїхав пізніше. Прилад «Драгер» знаходиться у автомобілі у кейсі або у кармані, проте муштуки знаходяться в автомобілі.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 складений на бланку відповідного зразка з серійним номером ЕПР1 №209745 від 31 грудня 2024 року, уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить підпис працівника поліції, ознайомлення з місцем розгляду справи та відмову особи, яка притягається до відповідальності про ознайомлення з протоколом та отримання його копії (а.с.1).

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу незаконного складання протоколу під час його складання, ОСОБА_1 не викладено та заявлено не було.

Окрім того, вина ОСОБА_1 , у вчиненому правопорушенні підтверджується іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- рапортом поліцейського з РПП ВПД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капрала поліції І.Ляшка від 31 грудня 2024 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 грудня 2024 року;

- приєднаним до протоколу відеозаписом даної події.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я.

Зміст відеозапису надає можливість чітко встановити, що працівниками поліції процедура була дотримана, ОСОБА_1 чітко та однозначно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, пояснення поліцейського з РПП ВПД №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капрала поліції Ляшко І.Ю. повністю узгоджуються з матеріалами справи та підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції про причини зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 проведення фіксації подій, складенні протоколу, суд дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування судом доводів щодо незаконності дій працівників поліції.

Невизнання вини ОСОБА_1 , а також твердження його захисника Полгара М.З., що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції безпідставно, а також те, що в останнього відсутні ознаки алкогольного сп`яніння та була порушена процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, суд оцінює критично та вважає, що дані твердження є безпідставним та такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а позицію ОСОБА_1 щодо невизнання вини, суд вважає способом його захисту з метою уникнення відповідальності.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважаю, що на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути зОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Д.Стецюк