Справа № 344/1946/25
Провадження № 33/4808/366/25
Категорія ч.3 ст.173-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Камінського І.П., захисника Микулич І.В. в інтересах ОСОБА_2 розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою представника потерпілої адвоката Камінського І.П. на постанову Івано-Франківського міського суду від 10.04.2025 року,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 253186 від 23.01.2025 року, ОСОБА_2 14.01.2025 року в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відносно колишньої дружини ОСОБА_1 а саме: ображав нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою та штовхав, чим спричинив фізичну біль, такими діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 10.04.2025 року провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_1 адвокат Камінський І.П. вважає постанову Івано-Франківського міського суду незаконною, оскільки судом порушено норми процесуального та матеріального права. Окрім того, судом першої інстанції не встановлено факту вчинення ОСОБА_2 протиправної дії чи бездіяльності, що підпадає під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення, чим порушено права та інтереси ОСОБА_1 як потерпілої від адміністративного правопорушення.

Просить постанову Івано-Франківського міського суду від 10.04.2025 року скасувати, прийняти нову постанову якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративний арешт на строк 15 діб.

До початку апеляційного розгляду справи захисник Микулич І.В. в інтересах ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу подану представником апелянта адвокатом Камінським І.П. залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 10.04.2025 року відносно ОСОБА_2 без змін.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог ст.280 КУпАП, а саме повністю з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дано належну оцінку матеріалам провадження, а зміст постанови відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Положенями ч.3 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було пітдано адміністраивному стягненню.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти таких стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що вину не визнає, пояснив, що не застосовував фізичного насильства в сторону своєї колишньої дружини ОСОБА_1 факт невизнання своєї невинуватості ОСОБА_2 також виклав у письмових поясненнях долучених до матеріалів справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при доказуванні вчиненого правопорушення мають бути встановлені обставини, які належать до події правопорушення, яка розуміється як елемент об`єктивної сторони складу правопорушення, що відбувається у певному часі, місці та певним способом. Спосіб вчинення правопорушення є обов`язковим елементом предмету доказування по кожному провадженню, оскільки дозволяє встановити які саме дії були вчинені правопорушником та призвели до певних протиправних наслідків.

Крім того, при доказуванні правопорушення також має значення встановлення суб`єктивної сторони правопорушення, яка полягає у з`ясуванні форми вини, мотиву, яким керувався правопорушник, вчиняючи правопорушення, та мети, яку він намагався досягти певними протиправними діями.

Суперечливість висунутого обвинувачення не дозволяє суду встановити обставини правопорушення, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення питання про доведеність вини правопорушника, оскільки суд розглядає справу тільки в межах висунутого обвинувачення.

Неконкретність висунутого обвинувачення не дозволяє суду встановити обставини правопорушення, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення питання про доведеність вини правопорушника, оскільки суд розглядає справу тільки в межах висунутого обвинувачення.

Зі змісту мотивувальної частини судового рішення вбачається, що суд першої інстанції намагався встановити обставини правопорушення у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_2 та прийшов до висновку, що в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КупАП.

Суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, у разі встановлення недоведеності вини у вчиненні правопорушення, суд зобов`язаний закривати провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки саме ця правова підстава для закриття провадження відповідає інтересам особи, вину якої не було доведено в суді.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Камінського І.П. залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 10.04.2025 року відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз