ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/106/25
Головуючий у першій інстанції: Іванцова Н.К.
Доповідач: Калініна О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

судді Калініної О.В.,

при секретарі Литвиненко Т.О.

за участю адвоката Кисіля В.М.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кисіля В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17 000 грн.

Узагальнені доводи і вимоги апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі , поданій 23.04.2025 року в інтересах ОСОБА_1 адвокат Кисіль В.М. просить скасувати постанову суду від 14.04.2025 року щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі.

Вказує, що постанова суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи , порушення норм матеріального і процесуального права.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що :

-18.12.2024 року ОСОБА_1 , який керував електросамокатом, було зупинено працівниками поліції , причину зупинки поліцейські не пояснили, дії поліцейських щодо зупинки не відповідають вимогам ст. 35 Закону України « Про національну поліцію », а тому всі подальші вимоги поліцейського є незаконними;

-Вважає помилковими висновки суду про відповідність дій поліцейських вимогам ст. 8 Закону України « Про правовий режим воєнного стану » та ст. 8 Закону України « Про національну поліцію» , оскільки в матеріалах справи відсутні докази того , що дії працівників поліції були обумовлені потребою проводити огляд транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 або інші будь які превентивні заходи щодо ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 4 ст. 8, ч.1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію»;

-Поліцейськими не були виконані вимоги ст. 266 КУпАП, на місці зупинки транспортного засобу огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу не проводився. ОСОБА_1 працівник поліції не повідомив про те, що в нього виявлені будь- які ознаки сп`яніння, а заявили йому що він можливо знаходиться у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 заперечував факт наявності у нього ознак сп`яніння, проте заявив, що готовий пройти тест на алкоголь за допомогою алкотестера на місці, проте такий огляд поведено не було, а для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння погоджувався проїхати до медичного закладу за умови, що в машину покладуть його самокат, бо боявся за його збереження. Працівники поліції плуталися в ознаках сп`яніння, перевірку реакції зіниць ока не здійснювали, вводили в оману ОСОБА_1 щодо часу необхідного для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі маючи на меті отримати відмову ОСОБА_1 та зробити « показники»;

-Відеозаписом зафіксовано, що в ході спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими та під час складання протоколу поведінка та дії ОСОБА_1 були адекватними та такими , що відповідають обстановці та вбачається , що у нього відсутні будь- які ознаки наркотичного чи алкогольного сп`яніння, тому були відсутні підстави для проходження ним огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння;

-В направленні на огляд водія на стан сп`яніння відсутні будь які ознаки наркотичного сп`яніння;

-Відеозапис є недопустимим доказом, оскільки у протоколі відсутні відмітки про долучення до нього відеозапису , запис є фрагментарним а не безперервним і на ньому відсутній фрагмент запису коли ОСОБА_1 погодився проїхати з працівниками поліції в медзаклад на освідування, а також фрагмент запису, де він наполягає на тому, щоб при складанні протоколу йому був наданий адвокат.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Кисіль В.М. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Мотиви Суду.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Перевіряючи вимоги апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється з дотриманням принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Згідно ч.1ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Як слідує із постанови від 14.04.2025 року судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 18.12.2024 року о 15 год. 15 хв., в м. Херсон по Бериславському шосе, керував електроскутером С30 Power350, державний номерний знак б/н, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей; тремтіння пальців рук; сухість в порожнині рота. Від проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі відмовився. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.

Висновок про винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП суд, як видно, побудував на досліджених доказах, зокрема протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 248484 від 18.12.2024 року, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; рапорті старшого інспектора СРПП ВП №1 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції А. Степурського , відеозаписі .

Суд першої інстанції відхилив доводи захисника та ОСОБА_1 про недоведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення та дійшов висновку, що наведені у постанові докази узгоджуються між собою щодо місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчать, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Проте із такими висновками погодитися не можна, оскільки вони зроблені без повного і всебічного з`ясування обставин справи , всупереч вимогам ст. 252, 280 КУпАП.

Апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги та виконання вимог ст. 280 КУпАП, ч. 7 ст. 294 КУпАП безпосередньо досліджені докази, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги , апеляційний суд враховує наступне.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів вчинення адміністративного правопорушення , отже він не має наперед визначеної сили для суду.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що був зупинений поліцейським у вказаних у протоколі місці та час без повідомлення причин зупинки, ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не мав, проте погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та погоджувався проїхати на огляд до медичного закладу, якщо його електросамокат буде взятий до автомобіля, в якому його доставлять в медичний заклад. Того ж дня самостійно у медичному закладі пройшов огляд як на стан алкогольного так і на стан наркотичного сп`яніння , якого виявлено не було.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надавав і в суді першої інстанції, тобто його позиція щодо спростування обставин , зазначених у протоколі була послідовною.

З постанови вбачається, що як доказ винуватості ОСОБА_1 суд взяв до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 248484 від 18.12.2024 року, в якому зазначено, що 18.12.2024 року о 15 год. 15 хв., в м. Херсоні по Бериславському шосе водій ОСОБА_1 керував електроскутером С30 Power350, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей; тремтіння пальців рук; сухість в порожнині рота. Від проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським було оголошено протокол із значенням : 18.12.2024 року о 15 год. 15 хв., в м. Херсоні по Бериславському шосе водій ОСОБА_1 керував електроскутером С30 Power350, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР , ч.1 ст. 130.

Отже , у оголошеному ОСОБА_1 змісті протоколу про адміністративне правопорушення не було зазначено, які ознаки наркотичного сп`яніння у нього були виявлені. Після оголошення змісту протоколу, ОСОБА_1 заперечив наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Відхиляючи доводи сторони захисту , суд зазначив, що з матеріалів справи, зокрема даних протоколу про адміністративне правопорушення та доданого відеозапису вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей; тремтіння пальців рук; сухість в порожнині рота. Водію були роз`ясненні наслідки такої відмови та що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в стані наркотичного сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Проте з таким висновком погодитися не можна, оскільки він не ґрунтується на належній оцінці зазначених доказів.

Обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не узгоджуються з обставинами , що зафіксовані на відеозаписі, доданому до протоколу.

За приписами п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до приписів ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціїогляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу І Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За приписами п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 зі змінами у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У випадку відмови від проходження огляду на місці зупинки автомобіля, яка зафіксована на технічні засоби відеозапису , та після відмови особи від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі уповноважена службова особа має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1ст. 130 КУпАП.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейським зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння - почервоніння очей; тремтіння пальців рук; сухість в порожнині рота.

Натомість почервоніння очей та сухість в порожнині рота не передбачені в пункті 4 розділу I цієї Інструкції як ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння, на наявність цих ознак у ОСОБА_1 поліцейський також не вказував, що видно із відеозапису.

З долученого до протоколу відеозапису вбачається, що під час руху на електросамокаті ОСОБА_1 було зупинено поліцейським, причини зупинки не повідомлено. Після надання поліцейському документів, останній запитав: нічого не вживаєте ? тест на алкоголь, наркотичні речовини бажаєте пройти ? ОСОБА_1 запитав: на якій підставі? Поліцейський: я можу вважати , що ви можете бути у стані наркотичного сп`яніння, тому я вам пропоную тест. Бажаєте пройти? Відмовляєтесь? ОСОБА_1 : на підставі чого, я щось порушив? Поліцейський : ви керуєте елктросамокатом, я дивлюсь що ви нервуєте. На питання ОСОБА_1 як проходить огляд, поліцейський: на місці за допомогою алкотестера драгер на стан алкогольного сп`яніння , а якщо перевірка на наркотичні речовини, то це в медзаклад. ОСОБА_1 : ви хочете, щоб я у вас тут зараз пройшов ? Поліцейський: Мені без різниці , як ви бажаєте. ОСОБА_1 : давайте зараз. Поліцейський: ну зараз це на алкоголь, а на наркотичні речовини? ОСОБА_1 : я нічого не вживав. Поліцейський: я розумію. Ви тест готові пройти на наркотичні речовини ? ні? тоді відносно вас буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 . На питання ОСОБА_1 : які підстави, поліцейський надає відповідь: я дивлюся що у вас розширені зіниці ока, тремтіння рук , ви нервуєте, оце і є підстави вважати, і запропонувати вам пройти тест. ОСОБА_1 неодноразово зазначає, що йому холодно, тому і тремтить. Поліцейський: Дивлюся що ви нервуєте , зіниці ока у вас розширені, звужені я вибачаюсь, тому відносно вас буде складено протокол.

Після оголошення змісту протоколу, ОСОБА_1 вказав, що з ознаками наркотичного сп`яніння він не згоден. На питання ОСОБА_1 - які ознаки у нього виявлені поліцейський сказав- тремтіння рук, звужені зіниці ока, ви нервуєте, оце і є ознаки, я вам пропонував пройти огляд, ви відмовилися.

Також вбачається з відеозапису , що ОСОБА_1 висловлював згоду пройти огляд на місці зупинки, та не заперечував прослідувати до медзакладу , проте просив взяти із собою в багажник його електросамокат.

Отже із відеозапису вбачається, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, як на підставу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейський посилався то на розширення, то на звуженість зіниць його очей, на те, що він нервує , а також, що у нього тремтять руки, що суперечить змісту протоколу про адміністративне правопорушень, де вказано на виявлення ознак наркотичного сп`яніння : почервоніння очей; тремтіння пальців рук; сухість в порожнині рота.

При цьому слід звернути увагу , що ознаками наркотичного сп`яніння , зокрема визначено, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Відеозаписом не зафіксовано перевірку реакцію зіниць очей водія на світло, координації рухів, тощо, отже об`єктивно наявність такої ознаки поліцейським не встановлювалося. Крім того , наявність такої ознаки не вказано і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають відеозапису, та не віднесені до ознак, які вказують на стан наркотичного сп`яніння, що дають підстави для проходження огляду на наявність такого стану. Поліцейський , як видно із відеозапису, пропонував ОСОБА_1 пройти огляд то на стан алкогольного сп`яніння то на стан наркотичного сп`яніння.

Натомість із відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є адекватною обстановці, мова є звичайною, рухи впевнені, вираженого тремтіння рук не вбачається. При цьому ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що він змерз та заперечував наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, на які вказував поліцейський.

Посилання суду на те, що вирішення наявності чи відсутності ознак наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який на власний розсуд визначає такий стан особи , у цій конкретній справі , є невмотивованим.

Отже, статтею 266 КУпАП та Інструкцією передбачено, що огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає не будь-яка особа, яка керує транспортним засобом за вказівкою поліцейського, а лише водій транспортного засобу, щодо якого у поліцейського є об`єктивні підстави вважати, що він має ознаки наркотичного сп`яніння , визначені в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, і саме наявність таких об`єктивних ознак є підставою пред`явити законну вимогу водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Вимога поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння не може бути свавільною, а має ґрунтуватися на об`єктивно встановлених ознаках , що можуть вказувати на перебування особи у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

У наявному в матеріалах справи направленні на огляд водія поліцейським не зазначено жодну виявлену ознаку , яка б відповідала стану наркотичного сп`яніння.

В рапорті поліцейського не вказано як причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 так і виявлені ознаки наркотичного сп`яніння , а зазначено поліцейським, що на його думку він може вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані наркотичного сп`яніння.

Виходячи з наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що процедура огляду водія на стан сп`яніння та фіксація відмови від проведення такого огляду, не відповідає вимогам закону, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними.

Докази , на які суд послався у постанові як кожен окремо так і в сукупності поза розумним сумнівом не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Суд належним чином не проаналізував та не оцінив докази , на які послався у постанові, як то передбачено ст. 252,280 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Згідно ч.1ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1 має бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин та за дії , які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.12.2024 року , оскільки наявні у справі докази не є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР поза розумним сумнівом , а процедура огляду водія на стан сп`яніння та фіксація поліцейським відмови від проведення такого огляду, не відповідає вимогам закону.

Апеляційний суд також зазначає, що хоча ОСОБА_1 інкримінується дії щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ( в психіатричній лікарні Херсонської області с. Степанівка як вказано у направленні а.с. 6) , проте той факт, що за результатами самостійного проходження огляду ОСОБА_1 в КНП « Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги » ХОР на стан алкогольного і наркотичного сп`яніння в той же день 18.12.2024 року о 18.56 год. ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не виявлено, про що ним надано до суду першої інстанції відповідну довідку , опосередковано також спростовує зазначені у протоколі обставини про доведеність виявлення поліцейським об`єктивних ознак перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння , про які зазначені у протоколі під час його складання.

За наведеного апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції від 14.04.2025 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника про недопустимість відеозапису як доказу із наведених апелянтом підстав , апеляційний суд відхиляє. Незазначення у протоколі про адміністративне правопорушення відеозапису як додатку, не тягне за собою наслідку у виді недопустимості цього доказу.

КУпАП не містить застережень щодо об`єму відеозапису, який може бути наданий до суду як доказ у справі про адміністративне правопорушення, а досліджений судом першої інстанції відеозапис фіксує саме ті обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кисіля В.М. задовольнити частково.

Скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови направити учасникам справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя О.В. Калініна