Справа № 128/1680/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

05.04.2025 о 17:00 год за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме: ображав нецензурними словами та принижував людську гідність.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, відповідно до якого, просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, а також просив провести розгляд справи без його участі.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 зазначив, що на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не надано жодного доказу та відсутні докази вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства. Викладені в протоколі обставини грунтуються виключно на інформації, яка зазначена в заяві потерпілої. При цьому, сам лише факт наявності між чоловіком та дружиною сварки, конфлікту не може свідчити про вчинення домашнього насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, ОСОБА_1 вважає, що об`єктивними даними не підтверджена його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши надані суду матеріали, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 671251 від 18.04.2025; копією реєстраційної картки звернення ОСОБА_2 від 07.04.2025 № БА-18688720; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.04.2025, згідно якого від ОСОБА_2 прийнято усну заяву про обставини вчинення правопорушення 05.04.2025 близько 17.00 год; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.04.2025 по даному факту, в яких вона, окрім іншого, зазначила, що в ході конфлікту її чоловік в присутності їх спільних дітей почав принижувати її людську гідність та висловлюватись в її сторону нецензурними словами, після чого вона зробила чоловіку зауваження, на що він почів шепотіти їй на вухо нецензурно слова та принижувати її людську гідність, потім вона не витримала та кинула в його сторону кружкою, але не помітила чи влучила; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.04.2025 по даному факту, у яких він зазначив, окрім іншого, що під час словесної перепалки він не пам`ятає, що саме говорив дружині, але це могли бути принизливі слова на емоціях, чи висловлювався нецензурними словами до дружини в той час не пам`ятає та фізичної сили до неї не застосовував, під час даного конфлікту були присутні малолітні діти, які кричали та плакали.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто норми ст. 173-2 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства, яке може бути виражене у формі словесних образ, погроз, приниженні, переслідуванні або залякуванні, а також інших діянь, спрямованих на обмеження законних прав особи.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Дійсно, домашнє насильство не є тотожним поняттю «конфлікт», тобто не кожен конфлікт між його сторонами є домашнім насильством, оскільки характерною ознакою домашнього насильства є те, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Враховуючи зазначене в письмових поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд вважає доведеним, що між ними відбулося саме домашнє насильство, в ході якого ОСОБА_1 застосував до дружини психологічне насильство, що виразилось у висловлюванні до неї принизливих слів в ситуації значної переваги у можливостях образити дружину в присутності дітей, за умов не згоди з її зауваженнями, що є неприпустимим навіть "на емоціях", як про те зазначив ОСОБА_1 в письмових поясненнях.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши матеріали адміністративної справи, суд вважає доведеним, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства психологічного характеру.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, судом також не встановлено.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 ,обставини його вчинення, дані про його особу, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді накладення штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАПсудовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 605, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 280, 283, 294, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохіддержави судовий збір, що становить 605, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: