Справа № 685/22/25
Провадження № 3/685/19/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року селище Теофіполь

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріна І.В., за участі секретаря судового засідання Медун В.Р., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Семченко Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Теофіполь матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , працює заступником директора у ТОВ «Зімертал»,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

27 грудня 2024 року о 01:39 год у селі Новоставці Хмельницького району Хмельницької області по вулиці Центральна 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_2 , належним ТОВ «Зімертал», в стані алкогольного сп`яніння, встановленому на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest 6810», тест № 1946 з результатом 1,05 проміле, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я громадянин ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, унаслідок чого інспектор сектору поліцейської діяльності № 1 (селище Теофіполь) відділу поліції № 2 (м. Волочиськ) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції Заєць І.В. на місці зупинки транспортного засобу склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 206066.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 206066 від 27.12.2024 долучено: чек до протоколу, роздрукований на папері 27.12.2024 о 01:56 год від приладу ARBL-0685 на принтері ARBM-5215 (тест № 1946 з результатом 1,05 проміле), на якому наявний підпис особи, яку тестують; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з підписом ОСОБА_1 після слів «з результатами згоден»; розписку про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 27.12.2024 (із підписом ОСОБА_1 після слів «підпис водія транспортного засобу»); розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП від 27.12.2024 (із підписом ОСОБА_1 після слів «підпис водія транспортного засобу»); заявку на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень від 27.12.2024 (підпис ОСОБА_1 відсутній); компакт-диск із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що суть порушення, в якому його звинувачують, йому зрозуміла, бажає давати пояснення, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав з тих мотивів, що у зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення дату і час він не перебував за кермом транспортного засобу Renault Duster з д.н.з. НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 вказав, що 27.12.2024 транспортним засобом керував його знайомий ОСОБА_2 , якого просив допитати як свідка, а також ОСОБА_1 ствердив, що повідомляв працівників поліції, що він за кермом транспортного засобу не перебував, однак цей момент на відео не зафіксовано.

На запитання суду, чому в такому разі ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як водій, ОСОБА_1 повідомив, що він вважав, що відмова від проходження огляду тягне за собою гірші правові наслідки, а у документах підписався після слів «підпис водія», оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 також звертає увагу, що на відеозаписі працівник поліції, даючи йому розписку для підпису, пояснює ОСОБА_3 , що це підпис про роз`яснення статті 63 Конституції України, проте розписка, надана суду, містить підпис про роз`яснення положень ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, що вважає порушенням процедури роз`яснення прав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Семченко Г.С. вважає, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом не керував.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності та його захисниці, дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 206066 від 27.12.2024;

- показниками спеціального технічного засобу Alcotest 6810, а саме чеком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 206066, роздрукованим на папері 27.12.2024 о 01:56 год від приладу ARBL-0685 на принтері ARBM-5215, тест № 1946 з результатом 1,05 проміле, на якому наявний підпис ОСОБА_1 як особи, яку тестують;

- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 27.12.2024 із підписом ОСОБА_1 після слів «підпис водія транспортного засобу»;

- розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП від 27.12.2024 із підписом ОСОБА_1 після слів «підпис водія транспортного засобу»;

- відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, зокрема, на яких зафіксовано, що о 01:56-2:04 27.12.2024 спілкування працівників поліції при оформленні адміністративних матеріалів проводилось з особою, яка перебувала на місці водія транспортного засобу (відеозапис 00000__0004А), о 02:23-02:25 год 27.12.2024 ОСОБА_1 підписався у акті проведення огляду після слів «з результатом згідний», заперечень щодо правомірності процедури проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння як водія не висловлював, поводився саме як водій транспортного засобу, не повідомляв працівників поліції про те, що транспортним засобом керувала інша особа (відеозапис 00000__0006А, 02:25), о 02:26, перечитавши зміст розписки, підписався про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не висловив зауважень щодо ступеня роз`яснення йому прав та обов`язків, підписався про поінформованість про порядок застосування спеціального технічного засобу;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з підписом ОСОБА_1 після слів «з результатами згоден».

При розгляді справи судом враховується, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності, що прямо передбачено абзацом 2 пункту 5 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Зазначені вище докази суд бере до уваги, вони перебувають у системному та логічному взаємозв`язку, між ними відсутні суперечності.

Допитаний в судовому засіданні 27.03.2025 свідок ОСОБА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за введення в оману суду та за відмову від давання показань, а також будучи приведеним до присяги свідка, пояснив, що з ОСОБА_1 він перебуває у дружніх стосунках, крім цього, вони разом працюють, а ввечері 27.12.2024 вони з ОСОБА_1 разом відпочивали. Свідок ОСОБА_2 повідомив, що йому відомо, що поліція склала протокол на ОСОБА_1 , проте ствердив, за кермом транспортного засобу Renault Duster 27.12.2024 був саме ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_2 повідомив, що вночі 27.12.2024 відвозив ОСОБА_1 додому, проте згадавши, що забув вдома посвідчення водія, залишив автомобіль, забрав ключі, побіг додому по посвідчення водія, при цьому ОСОБА_1 залишився у автомобілі. Свідок ОСОБА_2 пояснив, що проживає у 10 хвилинах непоспішного ходу від місця, де залишив авто, а ОСОБА_1 у той час залишався у автомобілі приблизно годину, оскільки у ОСОБА_2 вдома у той час були гості, з якими він, повернувшись за посвідченням водія, продовжив спілкуватись. Коли ОСОБА_2 з посвідченням повернувся до ОСОБА_1 (приблизно о 03:00 год 27.12.2024), то працівників поліції на місці складення протоколу уже не було.

На уточнююче запитання, чи користується ОСОБА_2 мобільним додатком Порталу Дія (Дія), останній відповів ствердно, проте у відповідь на запитання, яка в такому разі була необхідність повертатись по посвідчення водія, повідомив, що хотів мати із собою паперове посвідчення водія, оскільки додатком «Дія» не звик користуватись. Також свідок ОСОБА_2 не зміг пригадати, у чому саме у день події був одягнутий ОСОБА_1 .

Показання свідка ОСОБА_2 щодо його перебування за кермом транспортного засобу Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 27.12.2024, суд оцінює критично, оскільки: 1) з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції не вбачається присутності ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу та протягом тривалого часу оформлення адміністративних матеріалів; 2) ОСОБА_4 не повідомив працівників поліції, які 27.12.2024 складали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що транспортним засобом керувала будь-яка інша особа, а не ОСОБА_1 , та не вказав на неї; 3) з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 позиціонувався, спілкувався та підписував розписки саме як водій транспортного засобу.

Крім цього, з метою перевірки доводів сторони захисту про повідомлення ОСОБА_1 працівників поліції, що він не керував автомобілем, з урахуванням думки ОСОБА_1 та його захисника Семченко Г.С., які не заперечили проти такого витребування, суд витребував від сектору ПД № 1 ВП № 2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області повний відеозапис з відеореєстраторів та нагрудних камер працівників поліції, що буди здійснені як під час, так і безпосередньо перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення 27.12.2024, проте на відеозаписах таке повідомлення ОСОБА_1 працівників поліції, що транспортним засобом керувала інша особа, зокрема, ОСОБА_2 , не зафіксовано.

Відтак, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що за кермом авто мобіля Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 27.12.2024 перебував ОСОБА_2 , розцінюючи їх як обрану тактику захисту та визнавши цю версію сторони захисту повністю спростованою наявними у справі доказами у їх сукупності та взаємозв`язку.

Обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає повністю підтвердженими, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - доведеною поза розумним сумнівом.

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд констатує, що обставин, які би спростовували наявність події та складу адміністративного правопорушення або виключали адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддею не виявлено.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В умовах воєнного стану громадяни України повинні проявляти особливу повагу до законів України, суворо дотримуватись правопорядку, з розумінням ставитись до необхідності перевірки документів у комендантську годину, а що стосується водіїв транспортних засобів (джерел підвищеної небезпеки), то вони несуть тягар низки обов`язків, встановлених законом, у тому числі недопустимість керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо обов`язкового проходження на вимогу працівника поліції відповідного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку. Невиконання цих обов`язків може мати наслідком легітимні обмеження, у тому числі позбавлення особи права керування транспортним засобом на певний строк.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами

При визначенні виду стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя керується правилами ст. 33-35 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, обставини скоєння правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, накладає адміністративне стягнення у межах санкції зазначеної вище статті.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначається у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить у 2025 році 605,60 грн.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 27, 40-1, 130, 221, 245-252, 276-279, 283-285, 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок (Стягувач: Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області, отримувач: ГУК у Хмел.обл/Хмельн.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок отримувача: UA0022001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5 м. Київ), отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Роз`яснити особі, яка притягається до відповідальності, що надання Теофіпольському районному суду Хмельницької області оригіналу платіжного документа про сплату штрафу за зазначеними у постанові реквізитами у повному розмірі у встановлений 15-денний строк з дня вручення постанови про накладення штрафу виключить звернення постанови до примусового виконання, тому докази сплати штрафу потрібно подати суду.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, з метою примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Повний текст постанови складено 15.05.2025.

Суддя Турчин-Кукаріна І.В.