ПОСТАНОВА

Справа № 137/207/25

08 травня 2025 р. 3/137/102/25

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2025 о 20 год 47 хв по вул. Кармелюка, 24, с-ще Літин Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen Jumpy, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно з матеріалами справи, до 08.05.2025 судові засідання неодноразово відкладались за клопотанням ОСОБА_1 , який висловлював бажання укласти угоду з адвокатом (а.с. 10). Відкладення засідань відбувалось також у зв`язку із хворобою ОСОБА_1 (а.с. 18) та хворобою його адвоката (а.с. 15), і знову через хворобу самого ОСОБА_1 (а.с. 13).

У судовому засіданні 08.05.2025 ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, не заявив жодних клопотань і не подавав додаткових доказів. Також не висловив заперечень щодо інкримінованого правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 241242 від 07.02.2025, в якому викладено обставини інкримінованого правопорушення (а.с. 1), а також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4).

Відеозаписи, що містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 6), підтверджують факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Зокрема, на 00:47 хв. відеозапису під назвою «video_2025-02-09_19-30-11» зафіксовано рух транспортного засобу Citroen Jumpy, д.н.з. НОМЕР_2 , а також факт відкриття водійських дверей під час руху посеред проїзної частини. На 00:37 хв. відеозапису під назвою «video_2025-02-09_19-30-322» є доказ, що з водійської сторони автомобіля після зупинки працівниками поліції вийшов водій, особу якого згодом встановлено як ОСОБА_1 , щодо якого і розглядається даний адміністративний матеріал.

На 07:44 хв. відеозапису «video_2025-02-09_19-30-322» інспектор поліції оголошує ОСОБА_1 ознаки, за якими вважає, що той перебуває в стані сп`яніння, зокрема, вказується на різкий запах алкоголю з порожнини рота. З відеозапису на 08:10 хв. вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», а також відмовляється проїхати до лікувального закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. На 08:40 хв. ОСОБА_1 доводяться до відома його права передбачені законом. Інспектор на 09:08 хв. вкотре запитує в ОСОБА_1 , чи бажає він пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в лікувальному закладі, однак той відмовляється, хоча перед цим зазначає, що не вживав алкоголю та не чує від себе запаху алкоголю. На 09:30 хв. відео йому втретє пропонується пройти огляд на стан сп`яніння, і на 10:04 хв. інспектор зазначає, що ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом.

При прийнятті рішення враховано, що на відеозаписі «video_2025-02-09_19-30-322» в автомобілі, окрім водія, були присутні ще дві особи. Проте ОСОБА_1 не заявив клопотання про виклик та допит цих осіб у судовому засіданні в якості свідків, котрі могли б допомогти спростувати інкриміноване правопорушення або сприяти встановленню істини у справі.

Після огляду долученого відеозапису приходжу до висновку, що якщо особа впевнена в тому, що не вживала алкоголь, то їй слід було пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Це дало б можливість спростувати підозри інспектора поліції та підтвердити свою позицію та засвідчило б невинуватість ОСОБА_1 .. Натомість відмова від проходження огляду у відповідь на оголошені інспектором підозри, створює сумніви у твердженнях ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.