Справа № 214/2178/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 травня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, що притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Кіщак А.А.,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 о 21 год. 51 хв., в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вул. Олексія Різниченка, біля будинку №24, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen ID.4 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 475179, 475178 та службовий відеореєстратор. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що 10.03.2025 приблизно о 22-00 годині, він здійснював маневр розвороту на автомобілі Volkswagen ID.4 біля будинку №24 по вул. Олексія Різниченка в м. Кривому Розі. В цей час, йому перекрив дорогу патрульний автомобіль, який рухався назустріч. Поліцейські йому повідомили, що він, керуючи автомобілем, рухався по пр. 200-річчя Кривого Рогу і не зупинився на їх вимогу. Він повідомив співробітникам поліції, що за кермом автомобіля знаходилась його дівчина, а він тільки сів за кермо. Після цього, поліцейські йому сказали, що у нього розширені зіниці очей та бліде обличчя і запропонували йому пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Він відмовився пройти огляд, оскільки була комендантська година та оголошена повітряна тривога. Він не надавав документи працівникам поліції, оскільки вважає, що його зупинили незаконно, але вони встановили його особу з інших джерел. Потім, працівники поліції склали відносно нього протокол за ст.130 КУпАП, оскільки він відмовився проходити огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Але, вже зранку, він самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Він не знав, що його відмова від огляду на стан сп`яніння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ст.130 КУпАП, йому цього ніхто не пояснював.

Захисник Кіщак А.А. звернулася до суду з письмовими поясненнями, в яких просила закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, захисник зазначає, що працівниками поліції безпідставно було зупинено ОСОБА_1 , без зазначення причини його зупинки. Окрім того, захисник звертає увагу, що поліцейські, взагалі, не проводили будь-яких дій щодо встановлення наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі. До того ж, з направлення, яке міститься в матеріалах справи слідує, що воно складене 10.03.2025 о 22-45 годині, але відповідно до відеозапису з бодікамер поліцейських, в цей час останні не складають направлення, а спілкуються з ОСОБА_1 біля автомобіля. Також, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема, необхідність проходження огляду впродовж двох годин з моменту зупинки. Окрім того, захисник звертає увагу на ту обставину, що працівники поліції не намагалися провести огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що прямо передбачено ч.ч.2, 3 ст.266 КПК України, а одразу запропонували йому проїхати до медичного закладу.

Окрім того, 29.04.2025 захисник звернулась до суду з додатковими поясненнями, в яких просила прийняти до уваги, що 10.03.2025 з 18-57 години до 00-56 години 11.03.2025 в м. Кривому Розі було оголошено повітряну тривогу. ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що у зв`язку з тим, що триває повітряна тривога, йому необхідно додому, оскільки там перебувають маленькі діти, але працівники поліції не зупинили та не відклали розгляд справи про адміністративне правопорушення, що є порушенням права останнього на захист та безпеку життя.

Таким чином, на думку захисника, у справі відсутні докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №268150 від 10.03.2025, відповідно до якого 10.03.2025 о 21 год. 51 хв., в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вул. Олексія Різниченка, біля будинку №24, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen ID.4 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 475179, 475178 та службовий відеореєстратор. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);

- направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «КБЛНПД » ДОР щодо ОСОБА_1 від 10.03.2025, в зв`язку з виявленням у останнього ознак наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.3);

- письмовим роз`ясненням ОСОБА_1 про відсторонення від права керування транспортним засобом від 10.03.2025 (а.с.4);

- рапортом інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мартинюка С.С. від 10.03.2025, відповідно до якого 10.03.2025 нарядом Буран-202 по вул. Олексія Різниченка, біля будинку №24, було зупинено автомобіль Volkswagen ID.4 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , на підставі п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». В ході спілкування з водієм, у останнього було виявлено явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі на визначення стану наркотичного сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі ст.266 КУпАП, відсторонено від подальшого керування транспортним засобом. Бодікамери 475179, 475178 (а.с.6);

- довідкою з національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України від 11.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 (а.с.7);

- відтвореними в судовому засіданні відеозаписами з бодікамер поліцейських від 10.03.2025, які містять фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.8);

- карткою обліку адміністративного правопорушення з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «Армор» від 11.03.2025 (а.с.9).

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до п.2.5 ПДР України закріплено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а ще й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення вимог п.2.5 ПДР України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності таких обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи (водія) пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан наявності чи відсутності стану сп`яніння;

- наявність категоричної відмови особи, як водія транспортного засобу, пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суд вважає за необхідне зауважити, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, щодо якої є підстави вважати, що вона керує транспортним засобом у стані сп`яніння, стосовно її бажання проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Натомість, ОСОБА_1 не ставиться у провину керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, оскільки він притягається до адміністративної відповідальності саме за відмову пройти відповідний огляд, що є окремим складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, у судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_1 , під час подій 10.03.2025, керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтоване пред`явлення інспектором патрульної поліції вимоги щодо доцільності проходження ним огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. При цьому, з самого початку спілкування з ОСОБА_1 , інспектор поліції декілька разів зазначив, що у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим пред`явлено вимогу на проходження огляду (clip-3, 22-45 год., clip-4, 22-54 год.)

Окремо, суд зазначає, що поліцейським було повідомлено водію, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння. Вказані твердження можуть бути спростовані лише в один спосіб, а саме проходженням водієм на вимогу поліцейського відповідного огляду у встановленому законом порядку. При цьому, висловлення підозри щодо знаходження водія у стані сп`яніння з перерахуванням таких ознак, зазначених в положеннях Інструкції, законодавець відносить виключно до компетенції працівника поліції. Наявність чи відсутність обґрунтованості висловленої поліцейськими підозри спростовуються водієм виключно у встановлений законом спосіб, тобто шляхом проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Вказані обставини, на думку суду, підтверджують наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом, які, в свою чергу, стали підставою для пред`явлення інспектором поліції вимоги про необхідність проходження огляду на наявність стану сп`яніння.

У зв`язку з викладеним вище, суд не приймає до уваги твердження захисника з приводу того, що поліцейські не проводили будь-яких дій щодо встановлення наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі.

При цьому, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер поліцейських, що були відтворені судом під час розгляду справи, які містять факт відмови останнього від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Дослідженням зазначених відеозаписів судом встановлено, що поліцейськими був зупинений автомобіль Volkswagen ID.4 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу, в поліцейських виникла підозра у вживанні водієм наркотичних засобів, тому останньому було повідомлено про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку в медичному закладі, на що він відмовився (clip-3, 22-44 год., clip-4, 22-54 год.,). У водія ОСОБА_1 після вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, був вибір пройти огляд у встановленому законом порядку, якщо він вважав, що не має ознак сп`яніння, або відмовитися від проходження такого огляду.

Отже, як на думку суду, волевиявлення водія ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку було добровільним та усвідомленим.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських на дотримання положень п.2.5 ПДР України, правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складання відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, переглядом відеозаписів з бодікамер працівників поліції судом не встановлено будь-яких дій працівників поліції щодо примушення водія ОСОБА_1 до проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Жодного тиску на водія з боку інспекторів не відбувалось, зауважень стосовно їх дій останній не висловлював.

Стосовно наявного у матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, складеного щодо ОСОБА_1 на підтвердження того, що 10.03.2025 він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, суд їх не приймає до уваги, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений не за перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а саме за його відмову від проходження медичного огляду на встановлення такого стану, що, як уже зазначалося вище, є окремим складом правопорушення, встановленим диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, проведений 11.03.2025 КП «КБЛНПД» ДОР огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння, не може бути належним доказом та жодним чином не спростовує факту відмови останнього від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Фактично, необхідності проходити такий огляд в порядку самозвернення у ОСОБА_1 не було, оскільки в даному випадку протокол складено за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в такому стані, що є окремим складом правопорушення.

Також, суд відноситься критично до аргументів ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом. Так, на відеозаписі з бодікамер поліцейських, чітко зафіксовано, як останній перебуває за кермом автомобіля Volkswagen ID.4 д.н.з. НОМЕР_1 , під час його зупинки працівниками поліції, будь-які інші особи, як в салоні авто, так і поблизу від нього, відсутні. До того ж, твердження ОСОБА_1 про те, що водій вийшов з автомобіля та пішов в під`їзд, а він тільки сів за кермо, не приймаються судом до уваги. З відео, долученого до матеріалів справи, видно, що єдина особа, яка вийшла з авто та пішла в під`їзд це жінка, яка знаходилась на задньому пасажирському сидінні за водієм, і аж ніяк не могла фізично перебувати за кермом вказаного автомобіля (clip-1, 22-04 год.)

Що стосується тверджень захисника з приводу того, що працівниками поліції безпідставно було зупинено ОСОБА_1 , без зазначення причини його зупинки, суд не приймає їх до уваги, оскільки з переглянутих в судовому засіданні записів з відеореєстратора, встановленого на службовому автомобілі поліцейських встановлено, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 двічі не виконав законні вимоги останніх про зупинку транспортного засобу. Тільки, з третьої спроби працівникам поліції вдалося зупинити ОСОБА_1 , заблокувавши автомобіль під його керуванням в провулку (clip-0, 21-49 год., 21-51 год., 21-52 год.)

Також, суд визнає такими, що не ґрунтуються на нормах закону твердження захисника з приводу того, що працівники поліції не намагалися провести огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що прямо передбачено ч.ч.2, 3 ст.266 КПК України, а одразу запропонували йому проїхати до медичного закладу, оскільки пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, чітко встановлено, що уразі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто, законом не передбачено можливість проведення медичного огляду особи на місці зупинки транспортного засобу, у разі виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння.

Щодо аргументів захисника стосовно розгляду справи працівниками поліції під час оголошеної повітряної тривоги, суд не приймає їх до уваги з таких підстав.

Так, дійсно, судом встановлено, що 10.03.2025 з 18-57 години до 00-56 години 11.03.2025 в м. Кривому Розі було оголошено повітряну тривогу. Разом з цим, особисто ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції жодного разу не зазначав, що в зв`язку з оголошеною повітряною тривогою, він має намір прослідувати в укриття цивільного захисту. При цьому слід зазначити, що під час дослідження відеозапису жодних ознак загрози життю та здоров`ю ОСОБА_1 або інших осіб не встановлено. Окрім того, чинним законодавством не передбачено обмежень виконання працівниками поліції свої службових повноважень під час сигналу повітряної тривоги. До того ж, оголошення повітряної тривоги не скасовує необхідність дотримання водієм вимог Правил дорожнього руху України та норм чинного законодавства.

У зв`язку з викладеним, вказані обставини не можна визнати підставою для визнання доказів у справі недопустимими та є такими, що не призвели до істотного порушення прав ОСОБА_1 . Таким чином, факт оголошеної тривоги в цьому випадку не може бути підставою для закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Усі інші аргументи клопотання про закриття провадження у справі, на думку суду, є формальними та такими, що не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до власного тлумачення захисником положень закону, переоцінки доказів і незгоди зі складеним протоколом.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, у зв`язку з чим суд робить висновок про доведеність вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як у нього були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, які перелічені в протоколі, тому інспектором патрульної поліції правомірно запропоновано водію пройти огляд для встановлення стану сп`яніння, від проходження якого він відмовився.

З огляду на вищезазначене, вважаю, що невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні, необхідно розцінювати, як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно з встановленими правовими нормами.

При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Обираючи видстягнення, відповідно до ст.33 КУпАП, суд враховує особу ОСОБА_1 ,його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідно до вимог ст.23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014.

Також, відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, ч.ч.1, 2, 3 ст.294, ч.1 ст.303 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Роз`яснити, що згідно з ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, відповідно до ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Ткаченко