Справа № 606/538/25
П о с т а н о в а
і м е н е м У к р а ї н и
30 квітня 2025 року м. Теребовля
Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Малярчук В.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №3 м.Теребовля Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, складені старшим лейтенантом поліції Василишин Л.І. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , приватного підприємця,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
27.03.2025 року о 00 год. 25 хв. в селищі Микулинці, вул. Тернопільська, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме не чітка мова, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та проїхати в найближчий медзаклад відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 282705 від 27.03.2025 року.
ОСОБА_1 до суду не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи не надавала, своєчасно повідомлена про дату, час та місце судового розгляду.
Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходів для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ОСОБА_1 не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів.
Із врахуванням наведеного суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП із врахуванням наступного.
Так, відповідно до ч.1 ст.130 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доведена належними доказами, зокрема, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 27.03.2025 року серії ЕПР1 № 282705, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП;
- відеозаписом, з бодікамер 859159, 859148 працівників поліції, при відтворенні яких слідує, що 27.03.2025 року о 00 год. 25 хв. в селищі Микулинці, вул. Тернопільська, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме не чітка мова, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та проїхати в найближчий медичний заклад відмовилася;
- рапортом оператора ОСОБА_2 , згідно якого 27.03.2025 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 1775 від 27.03.2025 року, з якого встановлено, що 27.03.2025 о 00:53 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27.03.2025 о 00:52 за адресою : Тернопільський район селище Микулинці, вул. Тернопільська, Чемпіон 110, з реагуванням, повідомлялося, що зупинено авто Субару ДНЗ НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_3 , перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння;
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в повному обсязі.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, які відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст.130, 283 КУпАП, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 коп. в дохід держави.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя В.В. Малярчук