Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/322/25 Головуючий у суді І інстанції: Шульженко В.В.
Категорія: ст.184 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, з повною загальною середньою освітою, яка одружена, працює продавцем ТОВ «МК М`ясний», має на утриманні троє малолітніх дітей, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн на користь держави.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 грн на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду 07.03.2025 приблизно об 11.00 год. за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання свого сина гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим останній викладав відео дівчинки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з її акаунта в застосунку «Тік-Ток», використовуючи її сім-картку та підписав образливими словами, що образили її. Тобто, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення виховання неповнолітнього сина, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції розглянув справу без її участі та суд не врахував те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки в ньому повинно бути зазначено, у чому саме полягало невиконання обов`язків щодо виховання сина, та яким чином її дії або бездіяльність призвели до ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина, у чому полягає суть вчинених протиправних дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 184 КУпАП, яка форма вини щодо таких дій.

Вважає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на наявність суб`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП та не зазначено, які саме дії спричинили невиконання батьківських обов`язків з об`єктивної сторони.

Окрім того суд не взяв до уваги копії наказів Служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної ради у м. Полтава від 24.07.2024 № 05.1-15/66 та № 05.1-15/67 та копії рішень виконкому Онуфріївської селищної ради від 27.01.2025 № 8 та №9 про призначення її опікуном над малолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,, що також підтверджує що вона належним чином займається вихованням дітей і тому після їх тимчасового влаштування до неї, перевіривши умови проживання що підтверджується актом обстеження надали їй право бути їхнім опікуном.

Окрім того, законний представник потерпілої надала недостовірні дані без будь-якого підтвердження своїх слів, та умисно не повідомила суд, що шляхом маніпуляцій та шляхом тиску на почуття виманила у неї 2000 грн. Після цього, законний представник потерпілої сказала що не має більше ніяких претензій, дана особа повідомила що також має сина, який неодноразово вчиняв негативні вчинки, і вона переживає, щоб він нікуди не вліз.

Також законний представник потерпілої умисно звела наклеп на її сина ОСОБА_6 про те що він причетний до викрадення мобільного телефону.

Вказане спростовується поясненнями його знайомого ОСОБА_7 , який чітко вказав що сам підібрав телефон, побачивши в кого він випав та не повернув.

Також, законний представник потерпілої не надала підтвердження тому, що її син ОСОБА_8 спілкувався з нею по телефону, а також особисто, та сказав що не знає де телефон, і що йому соромно.

Вважає, що цей наклеп зведено для того щоб не виплачувати кошти, які були обіцяні в оголошенні за повернення телефону яке містилося в групі на сторінці фейсбук «Павлиський торговий майданчик» та видалено нею після повернення телефону.

В подальшому законний представник потерпілої знову вчинила наклеп на мого сина ОСОБА_6 та на неї особисто, вказавши що її неодноразово викликали до школи через незадовільну поведінку сина по відношенню до навчання та до однолітків.

Вказане спростовується характеристиками на сина Марка виданими Павлиським ліцеєм ім. В.О. Сухомлинського.

Суддею звернено увагу на те, що вона надала докази перебування у відпустці без збереження заробітної плати. Тому, додатково долучає до апеляційної скарги копію довідки про заробітну плату видану TOB «МК М`ясний» від 08.01.2025 де чітко видно що весь листопад вона була без збереження заробітної плати та більшу частину грудня, за необхідності може зробити запит про надання довідки в якій буде все зазначено від «МК М`ясний »

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції залишити без змін, з таких підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Щодо тверджень апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, не встановлено в чому саме проявлялася об`єктивна сторона правопорушення, яким чином ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, то апеляційний суд погодитись з такими висновками апелянта не може, оскільки з протоколу слідує, що невиконання ОСОБА_1 , своїх батьківських обов`язків виразилась в тому, що її син ОСОБА_2 викладав відео дівчинки ОСОБА_3 з її акаунта в застосунку «Тік-Ток», використовуючи її сім-картку та підписав образливими словами, що ображає честь та гідність малолітньої дитини. А тому, апелянт, як мати неповнолітнього ОСОБА_2 фактично не забезпечила виховання дитини в дусі поваги до забезпечення прав і свобод іншої людини. Адже, виховна функція батьків та сім`ї спрямована на формування і розвиток особистості дитини, її соціалізацію. Соціально-економічний стан сім`ї, соціально-професійний статус батьків, їх освітній і культурний рівень безпосередньо впливає на якість виховання.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У відповідності до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про освіту» батьки зобов`язані:

- виховувати у дітей повагу до гідності, прав, свобод і законних інтересів людини, законів та етичних норм, відповідальне ставлення до власного здоров`я, здоров`я оточуючих і довкілля;

- сприяти виконанню дитиною освітньої програми та досягненню дитиною передбачених нею результатів навчання;

- поважати гідність, права, свободи і законні інтереси дитини та інших учасників освітнього процесу;

- дбати про фізичне і психічне здоров`я дитини, сприяти розвитку її здібностей, формувати навички здорового способу життя;

- формувати у дитини культуру діалогу, культуру життя у взаєморозумінні, мирі та злагоді між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами, представниками різних політичних і релігійних поглядів та культурних традицій, різного соціального походження, сімейного та майнового стану;

- настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства;

- формувати у дітей усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет і територіальну цілісність України;

- виховувати у дитини повагу до державної мови та державних символів України, національних, історичних, культурних цінностей України, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання України;

- дотримуватися установчих документів, правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, а також умов договору про надання освітніх послуг (за наявності);

- сприяти створенню та розвитку в закладі освіти безпечного, здорового та інклюзивного чи спеціального освітнього середовища.

При цьому, вина ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ №236639. яким підтверджується, що саме 07.03.2025 приблизно об 11:00 год. за адресою АДРЕСА_1 мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 ;

- копії рапорту ЄО від 10.03.2025 №3090 судом встановлено, що о 09:09 год. 10.03.2025 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10.03.2025 о 09:08 год. Зателефонувала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та повідомила, що зараз на роботі в аптеці. В дитини викрали телефон 25.02.2025. Телефон Самсунг НОМЕР_1 . Заявниця зверталась і повідомляла, що дитина його загубила, але зараз дізналась хто його підняв і не повернув. Викрали підлітки, заявниця дізналась хто це. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що 25.02.2025 ОСОБА_10 , якому 14 років, та ОСОБА_11 , якому 13 років, викравши мобільний телефон дитини заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в подальшому почали викладати в соціальній мережі «Тік-Ток» від імені її доньки на її акаунті відео різноманітного характеру без згоди на це.

- копією заяви ОСОБА_9 від 25.03.2025 адресованої начальнику ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області судом встановлено, що остання просила притягнути до адміністративної відповідальності неповнолітніх, що причетні до викрадення мобільного телефону її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та до розповсюдження особистого відео її доньки в застосунку «Тік-Ток» без її згоди, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Також, просила провести з останніми профілактичну бесіду;

- копією заяви ОСОБА_9 від 10.03.2025 адресованої начальнику ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області судом встановлено, що остання просила притягнути до відповідальності ОСОБА_13 , якому 14 років, ОСОБА_12 , якому 13 років, які 26.02.2025 викрали в її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобільний телефон Samsung Galaxy НОМЕР_1 , який вони викрали коли йшли по вул. Кохна в смт Павлиш та в подальшому отримавши доступ до телефону викладали в Тік-Ток акаунті її дитини різні відео без її згоди на це;

- копією письмових пояснень ОСОБА_9 від 10.03.2025 наданих о/у СКП ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області судом встановлено, що 25.02.2025 близько 18:00 год. Її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поверталась з тренування додому. Проходячи по вул. Кохна смт Павлиш, ОСОБА_14 звернула увагу, що в неї зник мобільний телефон марки Samsung Galaxy А35 5G, зазначені два Imel. Анна підозрює, що телефон викрав мешканець смт Павлиш ОСОБА_10 , який навчається в Павлиському ліцеї, 8 клас. Через деякий час після викрадення мобільного телефону в мережі Тік-Ток почали з`являтися особисті відеозаписи ОСОБА_15 , з аморальними підписами, нібито вона викладає в соцмережу відео від свого імені. Анна підозрює, що це могли робити товариші ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_11 та хлопчик на прізвище ОСОБА_16 , які також навчаються у вищевказаному ліцеї.

Так, 09.03.2025 до неї звернулися мешканці смт. Онуфріївка, на ім`я ОСОБА_17 ( зазначений номер телефону), яка повідомила їй, що вищевказаний мобільний телефон знаходиться в неї. Приїхавши до ОСОБА_17 , остання повідомила, що друзі ОСОБА_7 передали телефон старшому братові ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , а той в свою чергу передав своїй подрузі ОСОБА_17 , а вона намагалася передати телефон своєму родичу з проханням здати його в ломбард під приводом того, що це її особистий телефон, а родич, у свою чергу, запідозрив, що цей мобільний телефон крадений та забрав його та віддав своєму кумові, а кум віддав своїй дружині ОСОБА_17 , яка зателефонувала ОСОБА_19 та в подальшому повернула телефон.

- копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 25.03.2025 наданих Інспектору СЮП ВП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Ю. Халус судом встановлено, цей телефон належний дівчинці, учениці Павлиського ліцею, та сім-картка, яку її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайшов на підлозі будинку в якому вони проживають, теж належить цій дівчинці, на ім`я ОСОБА_20 . Звідки ці речі опинилися в неї вдома, вона дізналася від інших людей. Потім вона почала допитуватися у сина подробиці вказаної ситуації, після чого він повідомив їй, що через свій телефон, використовуючи сім-картку належну ОСОБА_21 , зайшов на її акаунт та від її імені виклав відео з її зображенням та підписав образливими словами. Додала, що її син до телефону дівчинки не має ніякого відношення, адже цей телефон ОСОБА_10 , знайомий її старшого сина ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , віддав йому, щоб той зміг його відремонтувати. Дії сина ОСОБА_18 вважала неправомірними та провела з ним профілактичну бесіду, зазначивши, що далі буде більше приділяти увагу його діям та поведінці.

- копією письмових пояснень ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , наданих Інспектору СЮП ВП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Ю. Халус судом встановлено, що 25.02.2025 прийшовши додому зі школи приблизно о 16:00 год. він вирішив вийти гуляти до центра смт Павлиш та приблизно о 17:40 год. прямуючи в напрямку лікарні, він побачив перед ним йшла група дівчат та в цей момент помітив, як у когось випав телефон та він через деякий час підібрав його. Він хотів повернути його, але в цей час йому прийшла думка віддати його знайомому ОСОБА_24 , який взяв цей телефон собі, і він передав цей телефон без будь-якої корисливої мети. Він дізнався чий це телефон, аж пізніше, проте побоявся розповідати дівчинці, якій належний цей мобільний телефон, а саме ОСОБА_3 , що він знає де її телефон. Визнав вину в тому, що не повернув телефон дівчинці. З ним було проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень. Додав, що він не бажав скористатися цим телефоном будь-яким способом. Пояснення відібрані у присутності матері ОСОБА_25

- копією письмових пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданих Інспектору СЮП ВП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Ю. Халус судом встановлено, що 07.03.2025 він перебував вдома за місцем свого проживання та перебуваючи в одній із кімнат будинку, він помітив сім-картку. Яка лежала на підлозі. Взявши її до рук, йому стало цікаво звідки вона та шляхом вставлення її до свого мобільного телефону, він зайшов до сховища файлів та побачив, що є фото та відео. Також він дізнався номер телефону та увійшов до застосунку Тік-Ток, побачив у чернетках наявність відео, на яких була знайома йому дівчина ОСОБА_3 , яка також навчається в Павлиському ліцеї ім. В.О. Сухомлинського, проте до цього він з нею ніколи не спілкувався. Після перегляду одного відео, він вирішив з метою розваги виставити це відео на якому була ОСОБА_14 , з її акаунта, та підписав це відео образливими словами. Де взялася ця картка, він не знає, та чому була в його кімнаті, йому невідомо. Свою вину у вчиненому визнав та розуміє, що не мав такого робити. З ним була проведена профілактична бесіда щодо недопущення вчинення правопорушень. Пояснення відібрані у присутності матері ОСОБА_1 .

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними, а протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за . 1 ст. 184 КУпАП складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Що стосується доводів апеляції про відсутністю складу адміністративного правопорушення у тому числі наклепу на її сина ОСОБА_6 необхідно зазначити наступне.

Так в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 відповдно до яких мобільний телефон ОСОБА_3 перебував у неї вдома.

З письмових пояснень ОСОБА_23 вбачається, що останній не користувався мобільним телефоном ОСОБА_3 та віддав його ОСОБА_2 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , останній з метою розваги виставив відео, на якому була ОСОБА_14 та підписав її образними словами.

Враховуючи вказані докази суд апеляційної інстанції беззаперечно погоджується з думкою судді про те, що дії ОСОБА_2 є неправомірними і, що в свою чергу свідчить про неналежну та недостатню увагу матері ОСОБА_1 щодо виховання сина.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП доведена доказами, оскільки вона ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим останній викладав відео дівчинки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з її акаунта в застосунку «Тік-Ток», використовуючи її сім-картку та підписав образливими словами, що образили її.

Всі інші доводи викладені в апеляційній скарзі судом не може бути враховано, як підстава для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, оскільки перебувають поза межами предмету розгляду справи. а саме протоколу про адміністративне правопорушення складеного працівниками поліції.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Із копії характеристики від 15.11.2024 №987 виданої ТОВ «МК М`ясний» відносно ОСОБА_1 , 1985 р.н., судом встановлено, що остання за місцем роботи працює з 30.12.2020, характеризується позитивно.

Із копії характеристики від 14.04.2025 виданої Павлиським ліцеєм відносно ОСОБА_2 , учня 7-В класу, судом встановлено, що ОСОБА_26 навчається у Павлиському ліцеї імені В.О. Сухомлинського з шостого класу, має середній та початковий рівень навчальних досягнень. Марко систематично відвідує школу. Раніше часто запізнювався на 3-5 хв. на уроки після перерв, однак останнім часом спостерігається позитивна динаміка хлопець став пунктуальнішим, а запізнення трапляються рідше. Також почав більш відповідально ставитися до виконання домашніх завдань. Інколи забуває приладдя. Потребує додаткової уваги, контролю та підтримки з боку вчителів. Поведінку у школі не порушує, з учителями не перемовляється, доручення класного керівника виконує. Товариський, в класі спілкується з усіма, легко йде під вплив оточуючих, особливо старших за віком. Лідерських задатків не має і не прагне домінувати. Не завжди дотримується правил спілкування, оскільки під час розмови здатний перебивати навіть старших за віком. До критики ставиться спокійно, хоча не завжди робить відповідні висновки. До фізичної агресії не схильний, але проявляє вербальну агресію (схильний до вживання нецензурних слів). ОСОБА_6 відвідує шкільну футбольну секцію, бере участь у шкільному житті.

Вихованням та навчанням опікується мати, яка підтримує постійний зв`язок із класним керівником і відвідує батьківські збори. Останнім часом мати більш ретельно контролює навчання сина. ОСОБА_6 забезпечений усім необхідним для навчання, має шкільну та спортивну форму.

Із копії сповіщення сім`ї від 22.09.2024 №486 судом встановлено, що ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , захищаючи територіальну цілісність України, під час виконання бойового завдання вступив у стрілецький бій з ворогом, відбивши штурм позицій противника, героїчно загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 , отримавши поранення несумісне з життям.

Смерть ОСОБА_27 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке є мінімальним передбаченою санкцією ч.1 ст. 184 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за

ч.1 ст. 184 КУпАП кваліфіковані правильно, а її винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук