Справа № 944/360/25
Провадження №3/944/573/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

20 січня 2025 року о 14 год. 38 хв. ОСОБА_1 в м.Яворові Львівської області по вул.Осипа Маковея, 62, керував автомобілем марки "Skoda Superb", номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосування алкотестера "Драгер 6810", результат 1,59 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

06.03.2025 захисник ОСОБА_1 адвокат Клострейх О.В. скерувала до суду клопотання про визнання процедури огляду на встановлення стану сп`яніння такою, що не відповідає нормам чинного законодавства та її результатів недійсними.

В обгрунування клопотання зазначає, що до матеріалів справи не долученого жодного доказу керування ОСОБА_1 20 січня 2025 року о 14 год. 38 хв. транспортним засобом "Skoda Superb", номерний знак НОМЕР_1 , а під час огляду поліцейськими на ОСОБА_1 вчинявся психологічний тиск.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що на запитання поліцейського куди ОСОБА_1 їде, останній зазначив, що він їде в Швейцарію. Під час складання проходження огляду та складання протоколу ОСОБА_1 жодного разу не заперечував факт керування транспортним засобом. Крім цього, факт керування транспортним засобом підтверджується постановою серії ЕНА №3899860 від 20.01.2025, яку особисто отримав ОСОБА_1 20.01.2025 та не оскаржував.

Крім цього, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або проїхати в медичний заклад, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Що стосується посилання захисника Клострейх О.В. на те, що під час огляду на ОСОБА_1 працівниками поліції чинився психологічний тиск, то суд зазначає наступне. Під час розгляду справи суд уважно вивчив матеріали справи та дослідив відеозапис з місця події, жодного тиску на ОСОБА_1 з боку працівників поліції судом не встановлено.

Отже, клопотання захисника Клострейх О.В. про визнання процедури огляду на встановлення стану сп`яніння такою, що не відповідає нормам чинного законодавства та її результатів недійсними, є безпідставним, а тому в задоволенні такого слід відмовити.

06.03.2025 захисник ОСОБА_1 адвокат Клострейх О.В. подала до суду клопотання про визнання доданого до справи відеозапису неналежним та недопустимим доказом, оскільки даний відеозапис є неповним, обрізаним і взагалі не відображає перебігу події, що ставить під сумнів оригінальність такого відеозапису, тобто має ознаки втручання.

Згідно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Міністерством внутрішніх справ від 18.12.2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту виконання службових обов`язків та /або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення.

Відповідно до абзацу 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у відповідності до ст. 266 КУпАП, поліцейські застосовують технічні засоби відеозапису лише під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, для підтвердження факту проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в закладі охорони здоров`я, або відмови водія від проходження такого. Даний факт підтверджується відеозаписом з місці події або свідченнями двох свідків.

Долучений до протоколу відеозапис складається із восьми окремих файлів. Дані відеозаписи зняті з камер двох поліцейських та паралельно відображають одну і ту саму подію.

Таким чином відеозапис, долучений до матеріалів справи, не є монтованим, обрізаним, як помилково зазначає захисник, натомість складається з різних файлів, на яких містяться дані, відзняті за допомогою двох засобів фіксації, про одну і ту саму подію.

Крім цього, відповідно до ст.266 КУпАП, на даних відеозаписах відображено пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. Також, на даному відеозаписі видно, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, жодних заперечень щодо результатів огляду не висловлював. В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та в тесті особисто проставив свій підпис та власноруч надав письмові пояснення у протоколі.

Отже, клопотання адвоката Клострейх О.В. про визнання доданого до справи відеозапису неналежним та недопустимим доказом до задоволення не підлягає.

07.05.2025 захисник ОСОБА_1 адвокат Клострейх О.В. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, жодних допустимих доказів протилежного до матеріалів справи не долучено. Використання працівниками поліції зазначеного технічного засобу «Драгер 6810» для проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння є порушення вимог Інструкції та ставить під сумнів результати і законність проведення огляду. Окрім цього, в клопотанні наводить підстави про визнання доказу недопустимим та про визнання процедури огляду на встановлення стану сп`яніння такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, а її результатів недійсними. Просить закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Клострейх О.В. подане клопотання підтримала, просила закрити провадження у справі з підстав, наведених вище.

В судовому засіданні, яке відбулось 28.04.2025, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що дійсно 20 січня 2025 року о 14 год. 38 хв. він стояв на парковці та чекав свою куму ОСОБА_2 щоб вона забрала його авто, оскільки він випив та не міг керувати ним. В цей час підійшли поліцейські та спитали куди він їде, на що він жартома відповів "у Швейцарію", згодом скали відносно нього оскаржуваний протокол. Штраф у винесеній поставі серії ЕНА №3899860 від 20.01.2025 сплатив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначила, що дійсно ОСОБА_1 , ближче до вечора, подзвонив їй на телефон та попросив щоб вона забрала його автомобіль, оскільки він випив. Коли вона приїхала на місце, то автомобіля вже не було та не було ОСОБА_1 , на телефонні дзвінки останній не відповідав.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Як вбачається з свідчень свідка ОСОБА_2 , така не була присутня під час події, описаної у протоколі про адміністративне правопорушення та по даному факту обставин, які б мали значення для вирішення справи, не повідомила. При цьому, остання підтвердила, що дійсно ОСОБА_1 20.01.2025, ближче вечора, телефонував до неї та повідомив, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Клострейх О.В., свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил Дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Незважаючи на невизнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №225881 від 20.01.2025, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ЕНА №3899860 від 20.01.2025 та ЕНА №3899925 від 20.01.2025, які ОСОБА_1 не оскаржував та останнім, в частині сплати штрафу виконані, тестом №3505 від 20.01.2025, який підписаний ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 20.01.2025 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1.59 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 з результатом огляду погодився, направленням на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.01.2025, письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 , вказаними у протоколі, свідченнями свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила, що ОСОБА_1 20.01.2025 телефонував до неї та просив забрати його автомобіль, оскільки перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З оглянутого відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що 20.01.2025 ОСОБА_1 перебував у салоні автомобіля марки "Skoda Superb", номерний знак НОМЕР_1 . На запитання поліцейського: «Куди їдеш??» ОСОБА_1 відповів: «Їду в Швейцарію». В подальшому поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місця зупинки. Після продування Драгера ОСОБА_1 повідомлено результат огляду, а саме 1,59 проміле. ОСОБА_1 жодним чином не заперечував результати огляду.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на визначений строк.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_1 - адвоката Клострейх О.В. відмовити.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя М.О. Білецька