Справа № 473/1193/25
Провадження № 33/812/200/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Колосовою О.М.,

без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника - адвоката Бінько Марини Анатоліївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

визнану винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

11 квітня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Бінько М.А. подала апеляційну скаргу на постанову суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відеозапис з боді камери поліцейського не підтверджує вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_2 , оскільки на відео не зафіксовано проходження огляду на стан сп`яніння саме цією особою, пред`явлення їй результатів тестування, водійське посвідчення ОСОБА_1 не вилучалося та вона не була відсторонена від керування транспортним засобом. Крім цього, з доданого до протоколу відеозапису вбачається, що злагодженість координації рухів ОСОБА_1 , розбірливе мовлення, чітке логічне мислення та об`єктивне сприйняття реальності, подій та обставин.

Також апелянт посилався на доводи, викладені у поданому суду першої інстанції клопотанні про закриття провадження у справі.

Посилаючись на викладене, захисник просив постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою сатті 130 КУпАП.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами

особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, ні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ні її захисник у судове засідання апеляційного суду не з`явились, адвокат Бінько М.А. подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Бінько М.А.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 2575507 від 27.02.2025 року вбачається, що він складений відносно ОСОБА_1 , яка о 09 год 40 хв 27.02.2025, рухаючись в районі будинку № 72 по вул. Свободи в м. Вознесенськ Миколаївської області керувала транспортним засобом NISSAN ALMERA д.н. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на що вказували різкий за пах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення. Оглядом на стан сп`яніння, проведеним за допомогою алкотестеру Драгер встановлено концентрацію алкоголю в крові в обсязі 1,58 проміле.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п.2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Від дачі пояснень на місці проходження огляду ОСОБА_1 відмовилася, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер, на пропозицію поліцейського самостійно озвучила результат тестування 1,58 проміле, проти результату не заперечувала.

З огляду на досліджені докази та наведені норми права, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Щодо доводу апеляційної скарги про те, що з відеозапису з боді камери поліцейського не вбачається, що саме ОСОБА_1 , а не інша особа пройшла огляд на стан сп`яніння, то цей доказ оцінюється судом критично, оскільки з відеозапису вбачається, що під час зупинки транспортного засобу особу, яка ним керувала було ідентифіковано, нею виявилась ОСОБА_1 . У подальшому, протягом проходження огляду та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в автомобілі поряд з поліцейським знаходилась ОСОБА_1 , саме вона підписала протокол. Жодного доказу на спростування цього апелянтом не надано.

Довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було продемонстровано результату тестування спростовується доданим до протоколу відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 самостійно озвучила цей результат 1,58 проміле.

Крім цього, суд враховує, що дії працівників поліції з тих підстав, що протокол було складено відносно іншої особи, а не ОСОБА_1 , ні особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ні її захисником адвокатом Бінько М.А. оскаржено не було.

Доводи апелянта, викладені у клопотанні до суду першої інстанції про закриття провадження, які вона просить врахувати при розгляді апеляційної скарги, на висновки апеляційного суду не впливають, оскільки вони відхилені судом першої інстанції з достатнім обґрунтуванням.

Таким чином обставини, встановлені на підставі наявних у справі доказів, забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту порушення ним вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бінько Марини Анатоліївни, залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук