Справа № 711/2433/25
Номер провадження 3/711/777/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Михальченко Ю.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Державної екологічної інспекції Центрального округу, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 88-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 006108 від 14.03.2025 року про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 на розі вул. Благовісна вул. Смілянська, навпроти магазину «Розетка» що по вул. Благовісна в м. Черкаси, поруч із Центральним ринком, порушив порядок придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів рослинного світу, які занесені до Червоної книги України, а саме здійснював продаж рослини білоцвіт весняний, який занесений до Червоної книги України, чим порушив вимоги ст. 9, 10 Закону України «Про рослинний світ», ст.ст. 18, 19 ЗУ «Про Червону книгу України», ст. 64 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 2 ст. 88-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Надав суду письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи. Просив провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 Закону України «Про рослинний світ» визначено, що у порядку загального використання природних рослинних ресурсів громадяни можуть збирати лікарську і технічну сировину, квіти, ягоди, плоди, гриби та інші харчові продукти для задоволення власних потреб, а також використовувати ці ресурси в рекреаційних, оздоровчих, культурно-освітніх та виховних цілях.

Згідно до ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», спеціальне використання природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Не потребують дозволу на спеціальне використання природних рослинних ресурсів власники земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти рослинного світу, крім тих, що занесені до Червоної книги України та Зеленої книги України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 12 Закону України «Про Червону книгу», рідкісні і такі, що перебувають під загрозою зникнення, види тваринного і рослинного світу, занесені до Червоної книги України, підлягають державному обліку в порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Про кожний рідкісний і такий, що перебуває під загрозою зникнення, вид тваринного і рослинного світу, занесений до Червоної книги України, зазначаються такі відомості: назва (українською та латинською мовами), місце у системі класифікації тваринного і рослинного світу, категорія, наукове значення, поширення та чисельність (у тому числі за межами України) і причини їх зміни, місця перебування (зростання), загальна характеристика, заходи з охорони, вимоги щодо режиму збереження популяцій, відомості про розмноження або розведення в спеціально створених умовах, джерела відповідної інформації тощо. Щодо кожного виду тваринного і рослинного світу, занесеного до Червоної книги України, складається картосхема поширення, а також виготовляються його фотографії (малюнки).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Червону книгу України» спеціальне використання (добування, збирання) об`єктів Червоної книги України здійснюється у виняткових випадках лише у наукових і селекційних цілях, у тому числі для розмноження, розселення і розведення у штучно створених умовах, а також для відтворення популяцій за дозволом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі рішень Національної комісії з питань Червоної книги України, прийнятих відповідно до її повноважень. Спеціальне використання (добування, збирання) об`єктів Червоної книги України з метою отримання прибутку забороняється. Порядок видачі та форма дозволів на спеціальне використання (добування, збирання) об`єктів Червоної книги України визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 статті 88-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного або рослинного світу і тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією об`єктів тваринного або рослинного світу чи без такої.

Частиною 2 статті 88-1 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення тих самих дій, щодо об`єктів тваринного або рослинного світу, які перебували в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, занесених до Червоної книги України, або які охороняються відповідно до міжнародних договорів України і тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією об`єктів тваринного або рослинного світу.

Виходячи зі змісту цієї статті об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення полягає у збуті саме тих об`єктів рослинного світу, які перебували в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, занесених до Червоної книги України, або які охороняються відповідно до міжнародних договорів.

Відповідно, сам факт володіння рослинами, занесеними до Червоної книги України, в тому числі білоцвіту весняного, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 88-1 КУпАП.

Більше того, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що він торгував на вул. Благовісній, навпроти магазину «Розетка» в м. Черкаси червонокнижними видами рослин білоцвітом, що занесений до Червоної книги України.

В протоколі № 006108 від 14.03.2025, в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено зі слів ОСОБА_1 , що він вирощує у себе на присадибній ділянці в м. Смілі Черкаської області білоцвіт, який він придбав в інтернет-магазині. Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився. Пояснення на окремому аркуші відсутні. До протоколу додані копії фотокарток, на яких зображений чоловік, який стоїть біля пластикового відра з білоцвітом, але встановити, що це саме ОСОБА_1 , і що цей вид білоцвіту вирощений саме у дикій природі, не можливо.

Так, в матеріалах справи, відсутні будь-які об`єктивні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, здійснював збут білоцвіту весняного, який перебував в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, занесених до Червоної книги України, або які охороняються відповідно до міжнародних договорів України. Протокол вилучення рослин не складався, фото- та відеофіксація не здійснювалась, пояснення свідків, які могли підтвердити обставини вчинення правопорушення, відсутні.

Суддя наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, приходжу до висновку про відсутність належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 88-1 КУпАП.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 88-1, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 88-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. В. Михальченко