Справа № 277/411/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 травня 2025 року смт Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Т.Г. Корсун, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого неофіційно будівельником,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №283726 від 28 березня 2025 року, зі змісту якого вбачається, що:

- 28 березня 2025 року о 07 год. 16 хв. по дорозі селище Ємільчине - с. Середи, водій керував мотоциклом Вайпер 150, будучи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки з результатом 1,58 ‰, чим порушив вимоги підпункту «а» п 2.9 Правил дорожнього руху.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що дійсно перебував в алкогольному сп`янінні, вночі їхав п`яний з селища Ємільчине додому, ліг спати в канаву, а зранку його побачили поліцейські. В той момент він не керував мотоциклом. Однак, погодився пройти освідування, з результатом згідний. Він заперечує той факт, що керував мотоциклом, коли його побачили поліцейські.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень статті 252 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху (якими є в тому числі і водії) зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.п. «а» п 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається статтею 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що водієм ОСОБА_1 порушено вимоги «а» п.2.9 ПДР України, а його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у їх взаємозв`язку, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №283726 від 28 березня 2025 року, зі змісту якого вбачається, що 28 березня 2025 року о 07 год. 16 хв. по дорозі селище Ємільчине - с. Середи, водій керував мотоциклом Вайпер 150, будучи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки з результатом 1,58 ‰, чим порушив вимоги підпункту «а» п.2.9 Правил дорожнього руху;

- розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП (наявний підпис водія);

- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (наявний підпис водія);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alkotest 6810, результати огляду на стан сп`яніння 1,58 проміле (наявний підпис водія);

- роздруківкою тесту №729 від 28.03.2025 (результат тесту 1,58 проміле) (наявний підпис водія);

- сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-МІ/1-96-2007;

- сертифікатом відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу;

- свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки(чинне до 16.10.2025);

- розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (наявний підпис водія);

- довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія відсутнє;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4370430 від 28.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП України (керування ТЗ, не маючи права керування);

- долученими до матеріалів справи відеозаписами із нагрудної камери поліцейського, записаними на CD-R диск. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння, а по його закінченню визнав результати огляду, які свідчили про стан сп`яніння і з таким результатом (1,56 проміле) він погодився та підтвердив перебування у стані алкогольного сп`яніння, добровільно і без заперечень чи зауважень підписав усі необхідні документи.

Суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 про те, що в момент, коли його побачили поліцейські, він не керував мотоциклом, а тому не підлягає відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Закон не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Навпаки, ст. 94 КПК, який з огляду на відсутність достатнього регулювання процедури оцінки доказів у КУпАП, за аналогією застосовується судами при вирішення справ про адміністративні правопорушення, визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин правопорушення досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення правопорушення конкретною особою.

З досліджених доказів вбачається, що у адміністративних матеріалах відсутні прямі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Однак скоєння цього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суд встановив на підставі сукупності інших вищенаведених належних і допустимих непрямих доказів, які з урахуванням обставин справи та висунутої на свій захист версії особи, яка притягається до відповідальності, що не узгоджується із вказаними доказами, дозволили суду встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що «…я їхав п`яний вночі, потім відіспався в канаві, коли мене побачила поліція зранку…».

Крім того, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на запитання поліцейських: «Ти сам їхав?» ОСОБА_1 відповів: «Ну да, в гостях був»; на запитання «Чого ти керуєш транспортним засобом без посвідчення водія?» ОСОБА_1 відповів: «Таке життя» (Відео 1).

Після проходження огляду на стан сп`яніння на запитання поліцейських, що саме вживав ОСОБА_1 він відповів: «Пиво»; на запитання «З результатом тесту згідні?» ОСОБА_1 відповів: «Так» (Відео 3).

Відповідно до дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово підтвердив, що їхав з селища Ємільчине додому мотоциклом без посвідчення водія, яке він не отримував.

Таким чином, його поведінка свідчить про його свідомі дії по керуванню автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також як доказ керування транспортним засобом, постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4370430 від 28.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП України (керування ТЗ, не маючи права керування). Дану постанову ОСОБА_1 не оскаржував, штраф сплатив.

Тому посилання ОСОБА_1 на відсутність відеофіксації процедури руху транспортного засобу судом не приймаються до уваги, оскільки зібрані у справі інші докази цілком підтверджують як його вину у скоєнні адміністративного правопорушення, так і дотримання законної процедури фіксування та доведення такої вини.

Суд наголошує, що відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху (якими є в тому числі і водії) зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

З огляду на викладене, враховуючи сукупність встановлених судом обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП було вчинено, а ОСОБА_1 є винуватим у його вчиненні, а заперечення є лише спробою уникнути відповідальність за вчинене порушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особами в стані алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до відповідальності.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, те, що ОСОБА_1 умисно вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 130, 280, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача: UA0006757, отримувач ГУК у Житобл./ТГ смт. Ємільчине 21081100, код отримувача: 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081100 призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп, які перерахувати на рахунок №UA0006757, отримувач коштів ГУК у Жит.обл/ТГ смт Ємільчине/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяТ. Г. Корсун