ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/1017/24 Суддя суду 1 інстанції: Чайкам І,В.
Провадження № 33/818/336/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 , захисника Герасименя О.Ю., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.12.2024, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1986 року народження,

- визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 27.01.2024 о 22 год 30 хв за адресою : м. Харків, на перехресті вул. Морозова та вул. Матросова, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_1 , стала учасником дорожньо-транспортної пригоди та вжила після ДТП лікарські препарати на спиртовій основі до проведення медичного огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується висновком лікаря нарколога КНП ХОР ОНКЛ № 272 від 28.01.2024 року, чим порушила п. 2.10є ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, а саме вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.10 «є» ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.10є ПДР України зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 27.01.2024 о 22 год 30 хв за адресою : м. Харків, на перехресті вул. Морозова та вул. Матросова, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_1 , стала учасником дорожньо-транспортної пригоди та вжила після ДТП лікарські препарати на спиртовій основі до проведення медичного огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується висновком лікаря нарколога КНП ХОР ОНКЛ № 272 від 28.01.2024, чим порушила п. 2.10є ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 743440 від 09.02.2025 за порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.10 є ПДР України.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, яким суддя надав належної правової оцінки.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що вимоги ч. 2 ст. 251, 256, 252, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до ст. 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень. Постанова судді відповідає вимогам ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не ґрунтується на вимогах ст. 256 КУпАП України, є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 251, 256, 278 КУпАП, а тому є неналежним та недопустимим доказом по справі не знаходять свого обґрунтованого підтвердження, оскільки складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Посилання захисника на порушення, на його думку, встановленого ч. 4 ст. 266 КУпАП часу на проведення такого огляду на стан сп`яніння апеляційним судом не приймається, оскільки ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю зокрема алкоголю, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), саме до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.United Kingdom), п.161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.12.2024 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП залишим без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко