Справа № 728/621/25 Головуючий у 1 інстанції Глушко О. І.
Провадження № 33/4823/450/25
Категорія - ч.1 ст.184 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ковалюха В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді попередження.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 10 березня 2025 року о 12 год. 23 хв., в м. Бахмач, по вул. Чернігівській, 5а, подряпав лакофарбове покриття на автомобілі Шкода Октавіа, д.н.з. НОМЕР_1 .

Не погодившись із рішенням суду, захисник Ковалюх В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що місцевий суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з`ясував всі обставини справи, належно не оцінив докази в їх сукупності, що призвело до постановлення необґрунтованого рішення. Апелянт вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, які саме обов`язки не виконує ОСОБА_1 , відсутнє посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП. Також, з протоколу не вбачається, протягом якого часу ОСОБА_1 , як мати, ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків; у чому полягає суть адміністративного правопорушення ні в протоколі, ні в судовому рішенні не зазначено. Крім того, в протоколі не вказано, яке саме правопорушення вчинив неповнолітній ОСОБА_4 (дрібне хуліганство, пошкодження чужого майна), чи можна кваліфікувати його дії як адміністративне правопорушення, чи це цивільно-правова відповідальність. Посилається на те, що інспектор поліції склав протокол тільки з пояснень неповнолітнього ОСОБА_5 , який міг говорити неправду. Акцентує увагу на тому, що на відеозаписі з камери спостереження, не видно, що ОСОБА_4 дряпав автомобіль Шкода Октавія.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були поінформовані належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 ст.184 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 СК України. До кола обов`язків батьків входить виховання дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про дитинство» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ч.1 та ч.6 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 265896 від 12.03.2025, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 10 березня 2025 року о 12 год. 23 хв., у м. Бахмач, по вул. Чернігівській, 5а, подряпав лакофарбове покриття на автомобілі Шкода Октавіа, д.н.з. НОМЕР_1 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

У судовому засіданні місцевого суду інспектор сектору ЮП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Гнідовський С.Д. пояснив, що за наслідками звернення власників транспортних засобів з приводу пошкодження їх автомобілів поблизу закладу «Піраміда», встановив прізвища дітей, які були зафіксовані на відеозаписах з камер спостережень. У приміщенні школи, в присутності батьків, опитав їх та відібрав пояснення. ОСОБА_4 пояснював, що ОСОБА_6 дряпав автомобіль; ОСОБА_6 пояснив, що дряпав автомобіль і він сам і ОСОБА_4 . Ним були складені протоколи відносно батьків.

Винність ОСОБА_1 також підтверджуються дослідженим апеляційним судом доказами, а саме:

свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого його батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с.6);

повідомленням ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області щодо звернення 10.03.2025 року о 15 год. 06 хв. до служби 102 ОСОБА_8 з приводу того, що 10.03.2025 орієнтовно до 14:00 за адресою: АДРЕСА_2 , діти школярі подряпали її авто Шкода чорного кольору, номерний знак має цифри 0212 на парковці, пошкодження з двох сторін, факт пошкодження встановили за записом з камери нагляду (а.с.7);

письмовими поясненнями ОСОБА_5 , який зазначив, що 10.03.2025 разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 поверталися зі школи, по дорозі підійшли до розважального закладу «Піраміда», де на парковці знаходилися автомобілі. Спершу він особисто почав дряпати каменем капот автомобіля, а потім інші його частини, Герус Матвій, взявши камінь, дряпав автомобіль біля заднього бамперу (а.с.3).

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з камери спостереження вбачається, як два хлопці підійшли до одного з припаркованих біля розважального закладу «Піраміда» автомобілів та знаходилися біля нього деякий час. Один із хлопців підійшов до капота автомобіля та дряпав його, інший знаходився біля бокової та задньої частини автомобіля.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вказані докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості.

Твердження апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливим, так як вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

При дослідженні матеріалів справи, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, не встановлено, в чому саме проявлялася об`єктивна сторона правопорушення, яким чином ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків, не заслуговують на увагу, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що невиконання ОСОБА_1 , своїх батьківських обов`язків виразилась в тому, що її малолітній син ОСОБА_3 , 10 березня 2025 о 12 год. 23 хв., у м. Бахмач, по вул. Чернігівській, 5а, подряпав лакофарбове покриття на автомобілі Шкода Октавіа, д.н.з. НОМЕР_1 .

Саме відсутність належного батьківського контролю та виховання є наслідком того, що малолітня дитина проявила неповагу до інших членів суспільства, подряпала лакофарбове покриття на автомобілі.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки вона ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належного виховання своєї неповнолітньої дитини, чим порушила ст.150 СК України та ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.184 КУпАП, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Ковалюха В.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний