ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 685/196/25

Провадження № 33/820/328/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., прокурора Загродської Л.І. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Теофіпольського районного суду від 01 квітня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , депутата Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Звільнено від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

За постановою суду, ОСОБА_1 , будучи депутатом Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, всупереч вимогам ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин 03.12.2024 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги аргументує закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, що є безумовною підставою для закриття провадження.

Наголошує, що днем вчинення адміністративного правопорушення є наступний день після спливу строку подачі декларації, а не день фактичного її подання.

Звертає увагу, що Єдиний державний реєстр декларацій є публічним, а тому уповноважені особи Департаменту стратегічних досліджень не мали перешкод для виявлення порушення фінансового контролю, починаючи з 01.01.2024 року, що, на переконання апелянта, і є датою виявлення даного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, подавши клопотання про розгляд апеляційної скарги у його відсутність.

Заслухавши пояснення прокурора, який вважає постанову місцевого суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Вищезазначені вимоги закону судом виконано у повному обсязі.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

У поданій апеляційній скарзі не оспорюється факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 без поважних на те причин, однак, зазначається про закінчення строків накладення адміністративного стягнення за дане правопорушення, що і є предметом розгляду апеляційної інстанції.

Так, з 12.10.2023 року шляхом прийняття відповідного закону № 3384-IX було відновлено обов`язок подання декларації особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в строк не пізніше 31.01.2024 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 подав таку декларацію лише 03.12.2024 року.

За вказаними обставинами, днем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є наступний день після дня останнього строку подання такої декларації, а саме 01.02.2024 року, а не день фактичного подання декларації. Тому апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги в цій частині та вважає помилковим висновок місцевого суду, що днем такого правопорушення є дата фактичного подання декларації ОСОБА_1 .

Разом з тим, такий помилковий висновок місцевого суду не призвів до порушень в частині накладення адміністративного стягнення, адже дворічний строк накладення адміністративного стягнення з дня його вчинення не сплинув на дату постановлення судового рішення.

Стосовно аргументів ОСОБА_1 щодо моменту виявлення адміністративного правопорушення, яке, на думку апелянта, повинно обчислюватися з 01.02.2024 року, тобто з дати наступного дня після останнього строку подання декларації, то в цій частині доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Процес виявлення адміністративного правопорушення є триваючим і вимагає встановлення уповноваженими суб`єктами ряду обставин його вчинення, зокрема, наявності чи відсутності поважних причин не подання такої декларації, як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Тому, днем виявлення даного адміністративного правопорушення є день складання адміністративного протоколу відносно особи, а не фактичне виявлення відсутності декларації у Єдиному державному реєстрі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк