Справа № 375/1131/25
Провадження № 3/375/853/25
ПОСТАНОВА

09 травня 2025 року селище Рокитне Білоцерківського району Київської області

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Антипенко В. П.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

09.05.2025 до Рокитнянського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Перевіривши поданий протокол про адміністративне правопорушення з додатками, суд приходить до висновку про необхідність повернення матеріалів справи для належного оформлення з наступних підстав.

Згідно з приписами статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, між іншим, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

З огляду на це, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення положеннями статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Вимогами частини 1 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Водночас під час підготовки справи до судового розгляду суддею перевірені вимоги статті 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та виявлено суттєві порушення щодо його змісту, що виключає можливість об`єктивно, всебічно та правильно розглянути дану справу та ухвалити законне рішення по ній.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 714328 від 06.05.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не піклується про свою доньку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не цікавиться її життям, систематично вживає алкогольні напої та матеріально їй не допомогає, чим порушив ст. 150 СК України та вчинив адміністративне правопорушення передбаченим частиною 2 статті 184 КУпАП.

Суддя звертає увагу на те, що відповідальність за частиною 2 статті 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Водночас,до у вказанму протоколі про адміністративне правопорушення не міститься даних про суть адміністративного правопорушення саме у частині повторності, також відсутній час (період) вчинення адміністративного правопорушення .

Суд не може грунтувати свої рішення на припущеннях.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Велика Палата Верховного Суду у своїй правовій позиції сформульованій у постанові від 11 лютого 2021 року у справі №11-1219сап19 зазначила, що норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 КУпАП у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

Сформовані на підставі аналізу сталої судової практики вказівки касаційної інстанції в окресленому сегменті адміністративно-деліктних правовідносин орієнтував суддів на можливість повернення протоколу уповноваженому органу, який його склав, для дооформлення шляхом винесення відповідних постанов.

Враховуючи вищезазначене, адміністративний матеріал необхідно повернути до відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області для усунення встановлених суддею недоліків.

Керуючись статтями 1, 221, 254, 278, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Антипенко