Справа № 548/2800/24
П О С Т А Н О В А Провадження №3-зв/548/3/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В.., розглянувши заяву особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. від розгляду справи № 548/2800/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. перебуває справа № 548/2800/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

15.05.2025 ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву про відвід судді Миркушіній Н.С. від розгляду цієї справи у зв`язку з тим, що у нього є сумніви в її неупередженості та об`єктивності у зв`язку з тим, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься багато судових рішень про накладення нею на водіїв адміністративних стягнень за ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 15.05.2025 вказану заяву передано для розгляду судді Коноводу О.В.

Розгляд заяви про відвід призначено суддею на 16.05.2025.

Заяв та клопотань від учасників справи щодо заявленого відводу судді Миркушіної Н.С. на час її розгляду до Хорольського районного суду не надійшло.

Дослідивши вказану заяву про відвід, суддя приходить до висновку про необхідність її задоволення, виходячи з такого.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч.2 ст.246 КУпАП).

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 7 ст.5 6 Закону України ''Про судоустрій і статус суддів'' суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засаді правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, зазначено, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом.

Згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Щодо безсторонності суду, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності (справа Фіндлей, ор. сіt).

Як зауважував Європейський Суд, суддя є безсторонній, поки зворотне не буде доведено (справа ле Компта, ван Лейвена і де Мейра проти Бельгії від 23.06.1981 року). До того ж необхідно зазначити, що, крім всього, суди зобов`язані заслуговувати на довіру учасників процесу.

Європейський суд визнає, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід (справи Делкурта, П`єрсака і де Куббера проти Бельгії).

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З пункту 4 ч. 1 ст. 4 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності судів та інших представників судової системи та його врегулювання, затвердженого рішенням РСУ № 2 від 04.02.2016, також вбачається, що суб`єкт конфлікту інтересів зобовязаний вживати заходів щодо самостійного врегулювання конфлікту інтересів ( в тому числі і в процесуальному порядку) або звертатися до Ради за рішенням про врегулювання конфлікту інтересів.

Водночас у Кодексі України про адміністративні правопорушення немає норм, що регулюють підстави та порядок відводу (самовідводу) судді, проте відсутність правової регламентації процедури відводу або самовідводу судді не звільняє професійного суддю від виконання ним основного обов`язку по неупередженому розгляду справ.

Пунктом 4 рішення Ради суддів України від 8 червня 2017 року № 34 у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень, які б врегульовували питання відводу (самовідводу) судді, з метою додержання принципу законності, суддя вважає можливим при розгляді даної заяви про відвід застосувати аналогію закону та застосувати до спірних правовідносин положення параграфа 6 глави 3 КПК України ''Відводи''.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Наведені норми чинного законодавства свідчать, що для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, мають бути доведеними.

Суддею з матеріалів заяви особи, щодо якої вирішується питання про притягнененя до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАп ОСОБА_1 про відвід судді Миркушіній Н.С. від розгляду вищевказаної справи встановлено, що вона перебуває у провадженні останньої. ОСОБА_1 заявив відвід судді, який мотивує сумнівом у її неупередженості, що викликана інформацією із ЄДРСР, яка свідчить, що за результатами розгляду подібної категорії справ остання постановлювала велику кількість рішень, якими визнавала правопорушників винними та притягувала їх до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що особа, щодо якої вирішується питання про притягнененя до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАп Тичка І.І. вважає, що рішення, яке має постановити суддя Миркушіна Н.С. у вищевказаній справі є передбачуваним, оскільки у неї, на його думку, склалася усталена думка з приводу результатів розгляду вказаної категорії справ, що може свідчити про її неупередженість. У зв`язку із цим ним подано заяву про відвід цієї судді від розгляду справи.

Суддя, розглянувши заяву про відвід та наведені у ній доводи ОСОБА_1 , не погоджується з думкою останнього, яка склалася у нього під час розгляду вказаної справи, проте, враховуючи аналогію закону, практику ЄСПЛ та беручи до уваги положення п.4 ч.1 ст.75 КПК України, яким визначено, що суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, з метою запобігання виникненню недовіри в учасника судового розгляду до суду вцілому, а також дотримання неупередженості та безсторонності судочинства, вважає за необхідне задовольнити вказану заяву та відвести суддю Миркушіну Н.С. від розгляду справи № 548/2800/24.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. від розгляду справи № 548/2800/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП- задовольнити.

Відвести суддю Хорольського районного суду Миркушіну Н.С. від розгляду справи № 548/2800/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Передати справу № 548/2800/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст. 130 КУпАП до канцелярії Хорольського районного суду для визначення іншого складу суду для її розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Коновод О. В.