Номер провадження: 33/813/666/25
Номер справи місцевого суду: 522/4948/24
Головуючий у першій інстанції Русєва А. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №734099, 10.03.2024 о 13:03 год. у м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 125, керував транспортним засобом «Mercedes», державні номерні знаки НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою приладу «Alcotest Drager 7510», результат позитивний 0,38% проміле, порушивши п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погодившись з наведеною постановою суду, 06.02.2025 засобами поштового зв`язку захисник ОСОБА_1 адвокат Каракаш Іван Петрович, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2024 року, скасувати вказану постанову та провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на те, що в день оголошення рішення суду останнє не було отримано. Копію оскаржуваної постанови отримано захисником лише 27.01.2025 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що наведені в мотивувальній частині фактичні обставини, так і висновки суду не відповідають фактичним обставинам, відеозапису, іншим доказам. Судом не було враховано, що протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини, а є лише формою фіксації об`єктивної частини правопорушення. Судом було залишено поза увагою, що роздруківка з приладу «Alcotest Drager 7510» не має точної дати вимірювання, вказано лише рік 2024, та містить дописи та виправлення, що є недопустимим. Крім того, температура повітря в м. Одесі в той день та час була 6,5-6,6 град. цельсію, що підтверджено даними Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовських морів згідно листа №230, від 24.04.2024 року, а прилад видав помилкову температуру повітря: - 22 град. цельсію. Судом не було враховано порушень в експлуатації приладу саме у момент проведення вимірювання, або те, що прилад вийшов з ладу в межах міжповірочного інтервалу, або маніпуляції з прибором. Захисник зауважив, що ОСОБА_1 вжив 0,33 літ. пива, тобто 5,28 м.л. етилового спирту 95%, тобто його показник вмісту алкоголю мав бути 0,07 проміле при здійсненні замірів протягом 15 хвилин після вживання. ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду КНП «ООМЦПЗ» ООР від 10.03.2024. Судом не було взято до уваги, що акт огляду складений з порушенням вимог передбачених Інструкцією №1452/735. Суд не приділив належної уваги тому, що згоди ОСОБА_1 з результатами огляду реально не було, його підпис у вказаному акті отриманий внаслідок введення його в оману поліцейськими. З моменту зупинки і до кінця складання протоколу ОСОБА_1 не роз`яснювались його права, в тому числі право на захист та присутність адвоката, також не роз`яснювались правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Судом не було враховано грубі порушення допущені поліцейським, який складав протокол.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Каракаш Іван Петрович, підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

Копію оскаржуваної постанови захисником Каракаш І.П. було отримано 27.01.2025, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 44)

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 06.02.2025 (а.с. 67)

За таких обставин, ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 дотримався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №734099 від 10.03.2024 (а.с. 2);

- роздрукованим чеком «Alcotest Drager», відповідно до якого результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 склав 0,38% (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5);

- довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення. (а..с 3)

- довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія (а.с. 2);

- відеозаписами події зафіксованої на боді камери 471944,471819, яка сталася 10.03.2024 (а.с. 6).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.12.2024 та порушенні ним вимог п. 2.9а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальнітехнічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією.

Як встановлено матеріалами справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснювався за допомогою спеціального технічного засобу алкотест «Alcotest Drager 7510». Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки чека «Alcotest Drager» 7510, тест №1860, результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 склав 0,38%.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що прилад «Alcotest 7510» має межі дозволеної похибки та є значна розбіжність у температурі, яка зазначена в роздруківки газоаналізатора +22 °C та у температурі повітря у м. Одеса 10.03.2024, апеляційний суд зазначає наступне.

Drager Alcotest 7510 OIML є найсучаснішим алкотестером та був підготовлений для використання та затвердження відповідно до національних правил різних країн світу як газоаналізатор для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі для забезпечення юридичного доказу відповідно до Європейського стандарту OIML R 126 «Evidential breath analyzers», що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1494 від 30.12.2014 прийнято, як національний стандарт ДСТУ OIML R 126 «Доказові аналізатори видихуваного повітря».

Газоаналізатори для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 7510 OIML є медичними виробами.

Настановою з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 7510 OIML визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог експлуатації.

В Україні налаштування приладів Drager Alcotest 7510 OIML здійснено на одиниці вимірювання «‰» (проміле).

Згідно ДСТУ OIML R 126 «Доказові аналізатори видихуваного повітря», Сертифікату перевірки типу UA.TR.001 101-17 від 05.10.2017 та відповідно до Настанови з експлуатації Drager Alcotest 7510 OIML границі допустимої похибки під час перевіряння типу, первинної повірки та повірки після ремонту складають: для масової концентрації алкоголю в крові:

абсолютна похибка (?): ± 0,04 ‰ (проміле) у діапазоні від 0 до 0,8 ‰ (проміле);

відносна похибка (?): ± 5,0 % у діапазоні від 0,8 до 4,0 ‰ (проміле);

абсолютна похибка (?): ± (0,7R - 2,7) ‰ (проміле) у діапазоні понад 4,0 ‰ (R - еталонне значення масової концентрації алкоголю).

Згідно ДСТУ OIML R 126 «Доказові аналізатори видихуваного повітря», Сертифікату перевірки типу UA.TR.001 101-17 від 05.10.2017 та відповідно до Настанови з експлуатації Drager Alcotest 7510 OIML границі допустимої похибки під час експлуатування у робочих умовах навколишнього середовища від мінус 10°С до +40°С складають: для масової концентрації алкоголю в крові:

абсолютна похибка (?): ± 0,06 ‰ (проміле) у діапазоні від 0 до 0,8 ‰ (проміле);

відносна похибка (?): ± 7,5 % у діапазоні від 0,8 до 4,0 ‰ (проміле);

абсолютна похибка(?):± (0,7R-2,7)‰ (проміле)у діапазоніпонад 4,0‰ (R - еталон значення масової концентрації алкоголю).

Крім того, при будь-якому використанні приладів Drager Alcotest необхідно повністю розуміти і суворо дотримуватись настанови (інструкції) з експлуатації.

Таким чином, офіційні дистриб`ютори виробника, вказують на наявність у пристрої Drager Alcotest допустимої виробником абсолютної похибки ± 0,06 ‰, яка на думку суду повинна бути врахована при проведенні огляду працівниками поліції, так і судом при розгляді справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest, результат якого показав 0,38‰. Згідно роздруківки Драгер чеку, вбачається, що температура навколишнього середовища при проведенні оглядну на стан алкогольного сп`яніння становила 22°С. Із вищенаведеного вбачається, що похибка приладу Drager Alcotest 7510 могла знаходитися у межах ±0,06 ‰.

З огляду на вищезазначене, вірними є висновки суду першої інстанції, що в організмі ОСОБА_2 за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 було виявлено алкоголь, який перевищує рівень технічної похибки, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу, що виключає наведені твердження захисника і, відповідно тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, зважаючи на значний показник алкоголю в крові, результат огляду за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 свідчить про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Від проведення огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, відтак доводи про некоректність показів Драгеру є неспроможними.

Будь-яких доказів на спростування зазначеного результату апелянтом надано не було. Більш того, ОСОБА_1 погодився з таким результатом, про що свідчить його особистий підпис в акті огляду на стан сп`яніння та протоколі. Відеозапис, який наявний в матеріалах справи також містить фрагмент, з якого вбачається, що особа підтвердила, що вживав пиво. (фраг. 13:03:14)

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 було роз`яснено, що останній може не погодитись з результатом тесту та проїхати до медичного закладу для проведення огляду, на що ОСОБА_1 відмовився (фраг. 13:12:54 13:22:34).

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що роздруківка результату тесту є неналежним доказом, оскільки не містить точної дати та містить дописи, з огляду на наступне.

Як вбачається з роздрукованого результату приладу «Drager Alcotest 7510» тест №1860, здійснено 10.03.2024 о 13:13:11 год., результат тесту 0,38 %. Будь-яких виправлень у вказаній роздруківці апеляційним судом не вбачається, лише внесено дані, які узгоджуються з іншими матеріалами справи та наявним в матеріалах справи відеозаписом подій, які мали місце 10.03.2024.

Доводи апеляційної скарги про введення ОСОБА_1 в оману під час проставлення підпису на акті огляду, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом, яким встановлено, що ОСОБА_1 було роз`яснено процедуру, порядок проходження та наслідки передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП. Будь-якого примусу чи введення ОСОБА_1 в оману з боку працівників поліції, апеляційним судом не встановлено.

Неспроможними є доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було взято до уваги наданий висновок щодо результатів медичного огляду КНП «ООМЦПЗ» ООР від 10.03.2024.

Частиною 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вірно було зазначено судом першої інстанції, наданий стороною захисту висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ООМЦПЗ» ООР від 10.03.2024 не можна вважати допустимим доказом, з огляду на те, що такий огляд проведений в порушення ч. 4 ст. 266 КУпАП, зокрема такий огляд проводився без присутності поліцейського.

Щодо доводів про порушення права ОСОБА_1 , у тому числі, права на захист під час складання протоколу, апеляційний суд вважає, що вони не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовуються наявним протоколом, в якому про права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, було роз`яснено працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 та відеозаписом подій.

Твердження апеляційної скарги про порушення поліцейськими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що правомірність інших дій правоохоронців, окрім як дотримання процедури щодо складення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не стосується предмету розгляду цієї справи, і не свідчить про неправомірні дії правоохоронців.

Жодних інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено під час апеляційного перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С.Сєвєрова