08.05.2025 Провадження по справі № 3/940/162/25
Справа № 940/395/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 травня 2025 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Самсоненко Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330472 від 23.02.2025 року вбачається, що 22.02.2025 року близько 23 години 00 хвилин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство стосовно свого співмешканця ОСОБА_2 , а саме психологічного характеру: висловлювалась нецензурною лайкою та погрожувала у присутності дитини ОСОБА_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнала, суду пояснила, що насильства в сім`ї відносно ОСОБА_2 в присутності дитини не вчиняла.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Павлецька М.А. просить закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки, поліцейським не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Даний протокол спростовується доданими до матеріалів справи відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 насильства в сім`ї відносно доньки ОСОБА_4 не вчиняла, а будь-яких інших доказів її вини до матеріалів справи не додано ( а. с. 66-77).

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Столярчук В.М. у судовому засіданні пояснив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, посилаючись на те, що з відеозаписів, які долучено до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою до ОСОБА_2 в присутності дитини ОСОБА_3 .

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її представника та представника потерпілого, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330472 від 23.02.2025 року вбачається, що 22.02.2025 року близько 23 години 00 хвилин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство стосовно свого співмешканця ОСОБА_2 , а саме психологічного характеру: висловлювалась нецензурною лайкою та погрожувала у присутності дитини ОСОБА_3 .

У той же час, в матеріалах справи відсутні дані про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 стосовно своєї малолітньої дитини.

Суд зазначає, що відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає виключно тоді, коли здійснюється насильство спрямоване безпосередньо стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а не лише в її присутності.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, так як у протоколі зазначено, що 22.02.2025 року близько 23:00 години ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, однак з відео боді камер, які зазначені в протоколі, вбачається, що поліція прибула на місце події лише о 23: 40 годині 22.02.2025 року. На жодному відео доданого до спірного протоколу не вбачається, що ОСОБА_1 вчиняла відносно дитини ОСОБА_4 насильницькі дії психологічного характеру, в тому числі, з поведінки дитини не вбачається, що вона ображена діями ОСОБА_1 . Натомість з відео вбачається, що дитина вбачає в матері підтримку.

Разом з тим, долучена до матеріалів судової справи заява ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності датована 23.02.2025 року, а спірний протокол містить дату події адміністративного правопорушення 22.02.2025 року, а тому така заява не стосується даного адміністративного правопорушення. Крім того у цій заяві не міститься посилання на насильницькі дії психологічного характеру відносно дитини.

Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173 КУпАП, в тому числі показань свідків, матеріали справи не містять.

Суд наголошує, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у цій справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 2 ст. 173-2, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя Р.В. Самсоненко