Справа №731/269/25
Провадження №3/731/117/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

особи щодо якої складено протокол ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, працюючого оператором НГДУ, статус УБД чи особи з інвалідністю відсутній, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2025 року серії ВАВ №047562, близько 21 год. 25 хв., 22 квітня 2025 року, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою в її бік, внаслідок чого могла бути завдана шкода, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що дійсно у вечірній час 22 квітня 2025 року він спілкувався з дружиною ОСОБА_2 на підвищених тонах. При цьому, дії, які б могли бути сприйняти як домашнє насильство, ним не вчинялися. Пасинок викликав поліцію, внаслідок чого було складено протокол.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні надала аналогічні пояснення. Підтвердила факт сімейної сварки, що відбувалась за обставин вказаних у протоколі, проте наголосила що вона мала побутовий характер та не мала ознак насильства, оскільки будь-якої шкоди їй спричинено не було. Вказала, що заявником на службу 102 був її син, який не розібравшись в ситуації, безпідставно звернувся до органу поліції. У своїх письмових поясненнях вона вказувала, що не бажає звертатись із заявою.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, правопорушенням є, зокрема, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» сфера дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання, поширюється на подружжя, колишнє подружжя, батьків та дітей, а також на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, а також іншими документами.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення в судове засідання надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №047562, складений 22 квітня року (а.с. 2), де зазначено особу правопорушника та потерпілої, час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 22 квітня 2025 року (а.с. 3, 4);

- копія рапорту чергового Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 22 квітня 2025 року (а.с. 6), згідно з яким, 22 квітня 2025 року на службу 102 від ОСОБА_3 надійшло повідомлення, що за адресою: АДРЕСА_1 , його вітчим ОСОБА_1 дебоширить та б`ється. У зв`язку з цим просить направити поліцію;

- копія термінового заборонного припису кривдника, який було складено за результатами вказаної події (а.с. 5).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позиції особи щодо якої складено протокол та потерпілої, суд приходить до наступного висновку.

Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення. До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Обов`язком суду є забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні наголосила, що конфлікт обумовлений у протоколі був побутовий та не мав ознак насильства, просила закрити провадження по страві.

Доказів, які б спростовували позицію потерпілою, матеріали справи не містять.

На підставі абзацу 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, подія вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не була доведена в ході судового розгляду, оскільки в матеріалах справи недостатньо належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини насильство в сім`ї психологічного характеру. У зв`язку з цим, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, як того вимагає ст. 252 КУпАП, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

З цих підстав, судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. 247, 251, 266, 280, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко