Справа № 125/360/25
Провадження № 33/801/529/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Питель О. В.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинський В.П.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 08 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

17.02.2025 о 13:20 ОСОБА_1 по вул. Привокзальній у селищі Копай, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 1102» під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1, 2.3 б) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

17.02.2025 о 13:20 по вул. Привокзальній у селищі Копай водій автомобіля «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 1102», який рухався попереду, після чого залишив місце пригоди. Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункт 2.10а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 08 квітня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив оскаржувану постанову скасувати і закрити провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була подана безпосередньо до суду першої інстанції 02 травня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст постанови він отримав лише 22 квітня 2025 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції повинен обраховуватись саме з моменту її отримання.

Перевіривши доводи скаржника з приводу поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи приходжу до висновку, що строк на подачу апеляційної скарги не підлягає поновленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Оскаржена постанова Барського районного суду Вінницької області щодо ОСОБА_1 була винесена 08 квітня 2025 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні при розгляді справи та відповідно йому було достеменно відомо про результати розгляду справи.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення саме з моментом винесення постанови, доводи скаржника з приводу неможливості своєчасного оскарження постанови Барського районного суду Вінницької області від 08 квітня 2025 року в зв`язку з отриманням її копії 22 квітня 2025 року, за відсутності особливих і непереборних обставин, на увагу не заслуговують.

Отже, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Барського районного суду Вінницької області від 08 квітня 2025 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути заявнику у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Барського районного суду Вінницької області від 08 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу разом з додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський