Справа № 642/1774/25
Провадження № 3/642/625/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 р. м. Харків

Холодногірськмй районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Балабая С.С.,

за участю секретаря судового засідання Хазикової В.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

прокурора - Войчак Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директор державного підприємства «Харківський механічний завод», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановив:

Відповідно до протоколу №2 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією ОСОБА_1 , займаючи посаду директора державного підприємства «Харківський механічний завод», будучи відповідно до п. п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якому поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам ч. 1 ст. 45, п. 27 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, (щорічну) (далі щорічна декларація), чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

15.04.2025 через канцелярцію суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення протоколу № 2 від 28.03.2025 про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала в повному обсязі, просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Пояснила, що у зв`язку з технічними проблемами, пов`язаними з формуванням у АТ КБ «ПриватБанк» ключа КЕП, за незалежних від неї обставин, не змогла подати декларацію у встановлені строки. Зазначила, що з метою отримання сертифікату КЕП 08.01.2024 нею було оновлено дані у відділенні банку за адресою: вул. Космічна, буд. 16, м. Харків, що підтверджується повідомленням в Приват24. Однак, згенерувати КЕП не вдалося, система повідомляла про необхідність оновлення даних. Протягом січня-лютого 2024 неодноразово зверталась до операторів банку, після чого 08.02.2024 з`явилася можливість одержати сертифікат, яку одразу використала та подала декларацію за 2022 рік.

Прокурор в судовому засіданні просив розглянути справу згідно вимог чинного законодавства і призначити стягнення в межах санкції.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративного покарання, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Щодо клопотання про повернення протоколу № 2 від 28.03.2025 про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не наведено суду жодного належного доводу чи обставини, які унеможливлюють проведення розгляду справи чи перешкоджають проведенню судового розгляду, у тому числі з можливістю оцінки протоколу на предмет допустимості.

Надаючи оцінку доказу з точки зору його допустимості слід враховувати те, чи було допущене порушення процесуального закону істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Таким чином, сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, у тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

Не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. Навіть якщо докази отримані в той час, коли сталося порушення того чи іншого права, однак це порушення прямо не впливало на отримання доказу, а лише співпадало у часі, це не є достатньою підставою для висновку, що докази отримані внаслідок такого порушення.

Для вирішення питання чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів.

У даній справі не встановлено фактів, які можуть бути визнані істотним порушенням прав людини та свідчать про очевидну недопустимість доказів прийнятих судом до уваги на підтвердження винуватості особи у вчиненні відповідного правопорушення.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містять усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Щодо твердження ОСОБА_1 про сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 38 КУпАП законодавець пов`язує початок обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення з моментом, коли встановлено, що в діях особи є склад правопорушення. Дії особи, що має право складати протокол, до моменту складення протоколу, можуть свідчити, що виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що таке правопорушення містить склад адміністративного правопорушення, зазначається тільки при складенні протоколу і саме з дати його складання слід рахувати строк накладання стягнення. Зазначена позиція висловлена як узагальнюючий висновок у листі Верховного Суду від 09.04.2021 №1089/0/2-21. Тому в даному випадку відсутні підстави для закриття провадження внаслідок спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 1.1 р. 1 Статуту державного підприємства «Харківський механічний завод», затвердженого наказом Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» від 10.11.2023 № 574, ДП «ХМЗ» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності.

Відповідно до п. 3.1 р. 3 вказаного Статуту ДП «ХМЗ» є юридичною особою. Підприємство набуває прав та обов`язків юридичної особи з дати включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємств та громадських формувань.

Статтею 81 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно з ч. 2 ст. 167 вказаного Кодексу держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Наказом генерального директора державного концерну «Укроборонпром» від 08.10.2020 № 108-к ОСОБА_1 призначено за контрактом на посаду директора Державного підприємства «Харківський механічний завод».

Відповідно, 08.10.2020 між державним концерном «Укроборонпром» та ОСОБА_1 укладено контракт № 17-к/20 строком до 11.10.2021.

05.10.2021 між ДК «Укроборонпром» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 50 до контракту від 08.10.2020 № 17-к/20 строком до 11.10.2022.

10.10.2022 між ДК «Укроборонпром» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 58 до контракту від 08.10.2020 № 17-к/20 строком до 11.10.2023.

11.10.2023 між акціонерним товариством «Українська оборонна промисловість» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 51 до контракту від 08.10.2020 № 17-к/20 строком до 10.10.2025.

Акціонерним товариством «Українська оборонна промисловість» було надано копію зобов`язання щодо дотримання вимог Закону України «Про запобігання корупції» згідно якого ОСОБА_1 20.09.2022 була ознайомлена з положенням Закону України «Про запобігання корупції», зокрема необхідності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених статтею 45 Закону, де наявний її особистий підпис.

Крім цього, в укладеній додатковій угоді від 11.10.2023 № 51 до контракту від 08.10.2020 № 17-к/20 зазначено, що керівник зобов`язується забезпечити, а саме:

- п. 2.6.3 формування на основі особистого прикладу етичної поведінки та відданості антикорупційним практикам у працівників Підприємства нульової толерантності до будь-яких проявів корупції, як основи ділової культури, повсякденної ділової практики та ділової репутації Підприємтсва;

- п. 2.6.63 дотримання вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Про що ОСОБА_1 у вищевказаній угоді зробила власноручний підпис, що також свідчить про доведення до неї вищевказаних вимог.

Відповідно до п. п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII посадова особа юридичної особи публічного права голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка не зазначена у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приміткою до ст. 1726 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з п. 27 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Так, ОСОБА_1 , 08.02.2024 о 09.11 подала щорічну декларацію за 2022 рік, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2022 рік, (яку відповідно до п. 27 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII повинна була подати не пізніше 31.01.2024) подала 08.02.2024, тобто несвоєчасно.

Отже, в судовому засіданні при дослідженні доказів знайшов підтвердження факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки остання мала можливість отримати КЕП в іншій істанові, підприємстві чи організації, окрім АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

При цьому, відповідно до досліджених в судовому засіданні копії заяви ОСОБА_1 від 19.09.2024, скріншоту зі сторінки електронного кабінету ОСОБА_1 в електронній системі АТ КБ "ПриватБанк", копій листів АТ КБ "ПриватБанк" від 15.10.2024 та від 17.10.2024 на адресу ОСОБА_1 , якими підтверджується, що остання зверталася 08.01.2024 до зазначеної банківської установи з питанням одержання КЕП, сертифікат КЕП було успішно отримано 08.02.2024, раніше були труднощі при замовленні сертифікату КЕП, оскільки потребувалась актуалізація двних РЕР. Отже, ОСОБА_1 подано відповідну декларацію до НАЗК в той же день, як був сформований сертифікат КЕП, тобто 08.02.2024

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 33 КУпАП, суд, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, майновий стан правопорушника.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП за малозначністю і оголосити їй усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП, але внаслідок конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення. Так, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення було обумовлено технічними проблемами, пов`язаними з отриманням у АТ КБ «ПриватБанк» ключа КЕП (підтверджується: заявою ОСОБА_2 від 19.09.2024 до АТ КБ ПриватБанк, відповіддю на запит від 20.09.2024 Головного фахівця з вдосконалення бізнес-процесів та технологій обробки звернень клієнтів й держорганів ГО ОСОБА_3 ), що створювало перешкоди для подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2022 рік та не було враховано нею. Також суд приймає до уваги і ту обставину, що щорічна декларація за 2022 рік подана ОСОБА_1 08.02.2024, тобто одразу коли з`явилась технічна можливість подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції, оскільки потребувалась актуалізація даних РЕР, позаяк раніше були труднощі при замовленні сертифікату КЕП. Отже, при визначенні малозначності діяння суд враховує формальний склад правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 та виходячи з характеру дій ОСОБА_1 , приходить до висновку, що вони суб`єктивно не були направлені на порушення встановленого порядку управління в сфері виконання вимог Закону «Про запобігання корупції», тобто поведінка правопорушника в даному випадку не демонструвала усвідомлене ігнорування та зневажливе ставлення до вимог цього закону.

Згідно із ч. 2 ст.284КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, необхідно звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП, суд

постановив :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та в силу малозначності вчиненого правопорушення звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі (протокол № 2) - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова.

Повний текст постанови проголошено в приміщенні Холодногірського районного суду м. Харкова учасникам судового провадження 09 травня 2025 року о 16 год. 45 хв.

Суддя С.С. Балабай