Справа № 457/353/25
провадження №3/457/168/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Марчук В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працює налагоджувальником лінії розливу у ТзОВ «Аква-Еко», громадянина України, за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

25 лютого 2025 року до Трускавецького міського суду Львівської області надійшли матеріали справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 023596 від 18.02.2025 року, близько 21 год. 00 хв. 18.02.2025 року у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, яке проявлялось образами та лайкою сторону ОСОБА_2 , чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, через канцелярію суду подав письмові пояснення по справі та заперечив факт вчинення правопорушення. Окрім цього пояснив суду, що з 03.12.2024 разом з ними в квартирі почав проживати теперішній чоловік ОСОБА_2 , що є неприпустимим для нього. Дана ситуація протирічить нормам моралі, що склались у суспільстві та є психологічно неприйнятною з огляду на те, що подібні ситуації відбуваються на очах у нашого з ОСОБА_2 спільного сина і негативно впливають на його духовний розвиток та уявлення про шлюб та сім`ю. Зважаючи на ці обставини 18.02.2025 року у ОСОБА_1 виник конфлікт з колишньою дружиною, який не мав ознак домашнього насильства, а томі він просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши правопорушника, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАВ № 023596 від 18.02.2025 року, електронний рапорт №861 від 18.02.2025 року, заяву ОСОБА_2 від 18.02.2025 року, пояснення ОСОБА_2 від 18.02.2025 року, пояснення ОСОБА_1 від 18.02.2025 року суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або дездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на яка потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 3 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першої або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Так, відповідно до диспозиції ч.3 ст.173-2 КУпАП України об`єктивною стороною правопорушення є повторне протягом року вчинення насильства в сім`ї. При цьому, згідно ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Тобто, суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КпАП України, може бути особа, яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.

При цьому, зазначені в протоколі обставини, не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена доказами, наявними у матеріалах справи і відсутні інші докази вчинення правопорушення: оцінка щодо отримання шкоди здоров`ю, покази свідків тощо. Також, жодними доказами у справі, зокрема й письмовими поясненнями самої потерпілої, не доведено завдання шкоди її фізичному або психічному здоров`ю, яка є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Незважаючи на вимоги ч.2 ст.251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, всупереч вимог ст.256 КУпАП та диспозиції ч.3 ст. 173-2 КУпАП, не містить відомостей стосовно спричинення ОСОБА_1 шкоди здоров`ю ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, оскільки ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, а наявні у матеріалах справи докази не дають можливості прийти до однозначного висновку про вчинення останнім правопорушення, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173 -2 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173-2,245,247, 251, 252, 283-287 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду впродовж 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. І. Марчук