Справа № 357/5973/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина Дубановська

за участю прокурора Шлапацького О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в м. Біла Церква протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) № 59 від 14 квітня 2025 року, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, РНКОПП: НОМЕР_1 , працюючого: інспектором з безпеки у ТОВ «Шамраївський цукор», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , припинивши з 12 серпня 2021 року діяльність на посаді старшого інспектора з особливих доручень 1-го відділу (протидії злочинам у сфері обігу протиправного контенту і телекомунікацій) 1-го управління (оперативного реагування) Департаменту кіберполіції Національної поліції України, маючи спеціальне звання - майор поліції, та будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), суб`єктом згідно Примітки до ст. 172-6 КУпАП, як особа яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення абзацу другого ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 розділу XIII Закону, несвоєчасно без поважних причин, подав 26 лютого 2025 року о 13 год 02 хв, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2021 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, на підставі наказу Департаменту кіберполіції Національної поліції України від 23 грудня 2020 року №201 о/с майора поліції ОСОБА_2 , який прибув у порядку переведення з апарату центрального органу управління поліції, призначено на посаду старшого інспектора з особливих доручень 1-го відділу (протидії злочинам у сфері обігу протиправного контенту і телекомунікацій) 1-го управління (оперативного реагування) Департаменту кіберполіції Національної поліції України з 24 грудня 2020 року.

Таким чином, старший інспектор з особливих доручень 1-го відділу (протидії злочинам у сфері обігу протиправного контенту і телекомунікацій) 1-го управління (оперативного реагування) Департаменту кіберполіції Національної поліції України майор поліції ОСОБА_2 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону та суб`єктом відповідальності згідно з Приміткою до ст. 172-6 КУпАП, і зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст. 45 вказаного Закону.

У відповідності з п. 15 ст. 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до наказу Департаменту кіберполіції Національної поліції України від 09 серпня 2021 року № 130 о/с майора поліції ОСОБА_2 , старшого інспектора з особливих доручень 1-го відділу (протидії злочинам у сфері обігу протиправного контенту і телекомунікацій) 1-го управління (оперативного реагування) Департаменту кіберполіції Національної поліції України, згідно з пунктом 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» 12 серпня 2021 року звільнено зі служби в поліції.

Отже, колишній старший інспектор з особливих доручень 1-го відділу (протидії злочинам у сфері обігу протиправного контенту і телекомунікацій) 1-го управління (оперативного реагування) Департаменту кіберполіції Національної поліції України майор поліції ОСОБА_2 , як особа, яка припинила 12 серпня 2021 року діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2021 рік, не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно з інформацією, розміщеною у публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених па виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 з 2016 року подавав зазначені декларації, що свідчить про його обізнаність з вимогами та порядком декларування.

Крім цього, 12 серпня 2021 року ОСОБА_2 власним підписом засвідчив ознайомлення із вимогами п. 2 ст. 45 Закону та обов`язком подати наступного року після звільнення декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Також, власним підписом 12 серпня 2021 року ОСОБА_2 засвідчив ознайомлення із Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи.

Проте, ОСОБА_2 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаний щодо обов`язку, способу, та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абз. 2 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 розділу XIII Закону, подав відповідну декларацію лише 26 лютого 2025 року о 13 годині 02 хвилині, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, майор поліції Сидорець В.Ю., припинивши з 12 серпня 2021 року діяльність на посаді старшого інспектора з особливих доручень 1-го відділу (протидії злочинам у сфері обігу протиправного контенту і телекомунікацій) 1-го управління (оперативного реагування) Департаменту кіберполіції Національної поліції України, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин 26 лютого 2025 року подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, щорічну за 2021 рік, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45, п. 2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У ході розгляду, ОСОБА_2 вину не визнав. Пояснив, що обставин установлених в протоколі не оспорює, однак причиною несвоєчасного подання щорічної декларації після звільнення за 2021 рік стало те, що він не знав про необхідність подання цієї декларації, оскільки вважав, що процес декларування відтерміновано до завершення війни, не слідкував за змінами в законодавстві з цього приводу, йому не телефонували щодо обов`язку подати декларацію. Інших причин, які б перешкодили своєчасному поданню декларації не було. Декларацію він дійсно подав 26 лютого 2025 року.

Прокурор Шлапацький О.В. в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, наполягав на притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітки до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року, суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно Закону України № 3384-ІХ від 20.09.2023 «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, та п.п. 2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Отже, колишній старший інспектор з особливих доручень 1-го відділу (протидії злочинам у сфері обігу протиправного контенту і телекомунікацій) 1-го управління (оперативного реагування) Департаменту кіберполіції Національної поліції України майор поліції Сидорець В. Ю., як особа, яка припинила 12 серпня 2021 року діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2021 рік, не пізніше 31 січня 2024 року.

В разі, якщо цей обов`язок виконаний несвоєчасно, без поважних причин, настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суддя вважає, що під поважними причинами належить розуміти такі, що об`єктивно перешкоджають виконанню обов`язку і не залежать від волі особи (тяжка хвороба, воєнні дії на території проживання, участь в бойових діях, стихійне лихо тощо).

Суддею установлено, що на підставі наказу Департаменту кіберполіції Національної поліції України від 23 грудня 2020 року №201 о/с майора поліції ОСОБА_2 , який прибув у порядку переведення з апарату центрального органу управління поліції, призначено на посаду старшого інспектора з особливих доручень 1-го відділу (протидії злочинам у сфері обігу протиправного контенту і телекомунікацій) 1-го управління (оперативного реагування) Департаменту кіберполіції Національної поліції України з 24 грудня 2020 року.

Відповідно до наказу Департаменту кіберполіції Національної поліції України від 09 серпня 2021 року № 130 о/с майора поліції ОСОБА_2 , старшого інспектора з особливих доручень 1-го відділу (протидії злочинам у сфері обігу протиправного контенту і телекомунікацій) 1-го управління (оперативного реагування) Департаменту кіберполіції Національної поліції України, згідно з пунктом 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» 12 серпня 2021 року звільнено зі служби в поліції.

Суддя зазначає, що ОСОБА_2 будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), суб`єктом згідно Примітки до ст. 172-6 КУпАП, як особа яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення абзацу другого ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 розділу XIII Закону, був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2021 рік, не пізніше 31 січня 2024 року.

Отже, суддею установлено, що ОСОБА_2 будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаний щодо обов`язку, способу, та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абз. 2 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 розділу XIII Закону, подав відповідну декларацію лише 26 лютого 2025 року о 13 годині 02 хвилині, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Тобто ОСОБА_2 лише 26 лютого 2025 року о 13 год 02 хв подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2021 рік (після звільнення).

Таким чином, суддя вважає, що декларація особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2021 рік подана ОСОБА_2 , з пропуском установленого строку.

Будь-яких поважних причин невчасного її подання ОСОБА_2 не наведено, а суддею не установлено.

Водночас суддя відхиляє надані пояснення ОСОБА_2 у судовому засіданні щодо неналежного його повідомлення про подачу декларації, оскільки вказане не є підставою відповідно до ст. 68 Конституції України до звільнення від адміністративної відповідальності, та спростовуються дослідженими письмовими доказами, зокрема, розпискою ОСОБА_2 про доведення вимог п. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (т. 1 а.с. 28).

За викладених обставин, суддя вважає доведеним, що в діях ОСОБА_2 є подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, зважаючи на характер вчиненого правопорушення незначне прострочення строку, передбаченого п. 2-7 розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року, майновий стан ОСОБА_2 , відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують адміністративне стягнення та те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, суддя вважає, що досягнення мети адміністративного стягнення, визначеного у ст. 23 КУпАП, а саме виховання ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею та іншими особами нових правопорушень, можливе шляхом призначення мінімального адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 5 Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Таким чином, розмір штрафу, який має сплатити ОСОБА_2 становить 50 х 17 = 850 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, суддя вважає за необхідне, звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору, як особу з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 .

Керуючись ст. 40-1, ч. 4 ст. 121 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІрина ДУБАНОВСЬКА