печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5754/25-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року суддя Печерського районного суду міста Києва Смик С.І., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №306452 від 27.01.2025 року, ОСОБА_1 27.01.2025 року о 00 годині 50 хвилини, рухався на ТЗ «TOYOTA COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , перевозив пасажирів без ліцензії, передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, надходжу наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно вимог ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність наступає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. ст. 3, 42 Господарського кодексу України господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярного, постійною та суттєвою. Об`єктивна сторона правопорушень, передбачених даною статтею, полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону. Підприємницька (комерційна) господарська діяльність має обов`язкові ознаки: безпосередність та систематичність здійснення з метою отримання прибутку. Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Однак, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про систематичність та тривалість провадження господарської діяльності ОСОБА_1 , а саме - доказів, які б свідчили про систематичні перевезенні ним пасажирів, отримання від такої діяльності регулярного прибутку, як відсутні й будь-які пояснення останнього, а також його пасажира.

На підставі викладеного, суд надходить висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували факти викладені у протоколі.

Окрім того, суддя звертає також увагу на те, що відповідно до ст.256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення серед інших вимог зазначається місце вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається,зокрема, за місцем його вчинення.

Проте, в порушення зазначеної норми закону, в дослідженому протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце вчинення правопорушення, що свідчить неповноту проведеної працівниками поліції перевірки та не відповідність протоколу вимогам КУпАП.

Поряд із цим, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду, а фактичні обставини, викладені у протоколі серії ГП № 306452 не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимогам його повноти та достовірності, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Смик С.І.