КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 362/8543/25

Суддя в суді першої інстанції: Рубан Т. П.

Провадження № 33/824/2614/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Марченка М.С., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 03 квітня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідністьвисновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушенням судом норм процесуального права, просив скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду м. Києва від 24.03.2025 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд не врахував, що поліцейські безпідставно звинуватили його у керуванні транспортним засобом.

Також посилався на те, що суд не взяв до уваги той факт, що він не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки, погодився пройти огляд, процедура відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не зафіксована бодікамеру.

Вказував, що процедура оформлення відмови від проходження огляду була здійснена із порушеннями, адже свідки не залучалися.

Додав, що наявний в матеріалах справи відеозапис, наданий суду, не відповідає положенням Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, оскільки не є безперервним, натомість є фрагментарним.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Вовчук М.В. підтримали скаргу і просили її задовольнити, надали пояснення тотожні доводам зазначеним в апеляційній скарзі.

Прокурор належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув (а.с. 33-37).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04).

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин, суд вважає що причини неявки прокурора у судове засідання призначене на 07.05.2025 є неповажними, та за вказаних обставин вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 без участі прокурора у судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Апеляційний суд заслухав пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Вовчука М.В., вивчив та перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідив наявні у справі докази, перевірив доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, прийшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 197232; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; копією акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення та відеозаписом з реєстратора службового автомобіля (а.с. 1-6).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 197232 від 15 грудня 2024 року, 15.12.2024, о 18 год. 58 хв., в смт. Калинівка, Київської області, по вул. Залізнична, 98Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 1).

До протоколу долучено: направлення, акт огляду, акт тимчасового затримання рапорт та відео з БК 470539, 471671.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол. У графі «пояснення» останній зазначив: «надам у суді».

Пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом, а працівниками поліції безпідставно звинуватили його у керування автомобілем.

З досліджених судом відеозаписів долучених до протоколу, вбачається наступне.

Зокрема, на відеофайлах «IMG_7554», «IMG_7555» зафіксовано факт керування водієм транспортним засобом та порушення ним Правил дорожнього руху, а саме перетином суцільної смуги та маневр обгону у забороненому місці, які слугували причиною зупинки автомобіля. При цьому патрульний автомобіль протягом хвилини переслідував транспортний засіб «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 , із ввімкненими проблисковими сигналами червоного та синього кольорів.

З відеофайлу «2024_1215_190748_0000000_000000_0049», вбачаються обставини зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , пояснення поліцейським причини зупинки (19:08:00 хв.); пропозиції водію надати документи та встановлення особи водія (19:09:10 хв.); визнання ОСОБА_1 обставин керування транспортним засобом, з посиланням на необхідність заправити автомобіль; повідомлення водію ОСОБА_1 про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, опитування водія щодо вживання ним алкогольних напоїв (19:11:15 хв.); пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, а саме продути спеціальний прилад, на що водій відповідає "я продувати нічого не буду", на уточнююче запитання поліцейського "Ви відмовляєтесь?" водій надає відповідь "канєшно" (з 19:11:30 до 19:11:41 хв.); повторних неодноразових пропозицій поліцейського водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою газоаналізатора «Drager», або проїхати в медичний заклад (19:12:00 хв.; 19:14:00 хв.); роз`яснення водію, що у разі відмови ним від проходження огляду буде складено протокол за частиною першою статті 130 КУпАП 19:16:00 хв.); роз`яснення водію його обов`язку відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння (19:16:40 хв.); остаточної вербальної відповіді водія ОСОБА_1 "я відмовляюсь", "ви не маєте права мені таке робити" (19:16:55 хв.), "пишіть протокол" (19:19:33 хв.); оформлення адміністративного протоколу за частиною першою статті 130 КУпАП та додатків до нього з подальшим ознайомленням з ними водія ОСОБА_1 (20:30:00 хв.); відмови водія від підпису в протоколі (20:31:55 хв., 20:35:35 хв.) (а. с. 6).

Посилання апелянта та його захисника адвоката Вовчука М.В. в судовому засіданні, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, у т.ч. у лікувальному закладі, спростовуються відеозаписом боді-камери працівників поліції, зокрема після роз`яснення працівником поліції можливості проходження такого огляду, подальші дії ОСОБА_1 свідчать про фактичне ухилення від проходження такого огляду та підписання протоколу про адміністративне правопорушення (20:33:00 хв. - 20:36:00хв.) (а.с. 6, 39).

Вищенаведене спростовує доводи апелянта, що поліцейські безпідставно звинуватили його у керуванні транспортним засобом, та відсутні обставини відмови, що зафіксовані бодікамерами поліцейських.

Скаржник також помилково вважає, що відсутність свідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням ст. 266 КУпАП, та є підставою для скасування постанови першої інстанції, оскільки, як вже вказувалось вище, частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачена можливість проведення огляду з використанням технічних засобів відеозапису, із залученням свідків виключно за неможливості використання технічних засобів. Відтак відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з фіксуванням такої відмови на бодікамеру поліцейського без залучення свідків не є порушенням норм законодавства, прав ОСОБА_1 та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис викладений на диску у декількох файлах, підтверджується наявним у справі диском. Разом з тим, як вбачається із відеозаписів, хоч вони є записані на диск декількома файлами, об`єму відео, що містяться на цьому диску, достатньо для перевірки встановлених судом обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, визнання факту вживання алкоголю та відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Доводи ОСОБА_1 про те, що його не було попереджено про відеофіксацію спростовуються відеозаписом з бодікамери поліцейського, який попереджав ОСОБА_1 про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди та вказав, що усе фіксується на камеру (19:31:34хв. -19:32:45хв.) та (20:25:45хв.-20:26:50хв.) (а.с. 6).

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що винуватість ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР України випливає із сукупності наявних в матеріалах справи доказів, яким місцевий суд надав належну оцінку та дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При цьому, апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі "Руїз Торіха проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ? від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець