КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 374/23/25 Головуючий у І інстанції Юрченко С.О.
Провадження № 22-ц/824/2493/2025 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Бабича Володимира Анатолійовича на постанову Ржищівського міського суду Київської області від 24 березня 2025року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 24 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Бабич В.А. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024року скасувати, провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що представниками патрульної поліції не належно виконано свої зобов`язання в частині роз`яснення прав та обов`язків особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Вказує на те, що з наданої на адвокатський запит відповіді щодо приладу Drager, яким був проведений замір вмісту алкоголю, вбачається, що останній не міг використовуватись, так як не пройшов повірку (градуювання) та не пройшов сервісне обслуговування у встановленому інструкцією з експлуатації порядку.

Звертає увагу апеляційного суду на порушення працівниками патрульної поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема представниками патрульної поліції не належно виконано свої зобов`язання в частині дотримання вимог КУпАП, а саме приписів ст. 266-1 щодо огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто, огляд на стан сп`яніння повинні були проводити не працівники патрульної поліції, а військовослужбовці ВСП.

Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Бабич В.А. звертає увагу на, те що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1, ст.130 КУпАП, є зафіксована у встановлений законом спосіб факт керування транспортним засобом, що у даній справі не підтверджується належними доказами.

Вказує також, що судом першої інстанції не було вжито заходів (направлення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання до органів національної поліції) для встановлення свідка по справі, який міг би підтвердити покази ОСОБА_2 про намагання ним уникнути ДТП з іншим автомобілем, що доводить факт вчинення ним правопорушення в стані крайньої необхідності, що в свою чергу відповідно до приписів ст. 17 КУпАП є обставиною, яка виключає адміністративну відповідальність.

Таким чином, проаналізувавши наявні в справі докази, зокрема наявний в матеріалах справи відеозапис, сторона захисту вважає, що матеріали справи не містять обґрунтованих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Бабич В.А. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, так як перебуває на військовій службі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.

Відповідно п. 13.1. Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту 2.9А Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.

Згідно з положеннями ч. 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452).

Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.

Пунктом першим Розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Згідно доданої до протоколу про адміністративне правопорушення роздруківки результату проходження тестування ОСОБА_1 на алкоголь за допомогою приладу «Drager» ARBL 0596 результат тесту показав 1,34‰.

З долученого до матеріалів справи відеозапису нагрудної боді камери поліцейського вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, де останній пройшов такий огляд та стосовно отриманого результату тесту не заперечував.

Крім того, ОСОБА_1 сам повідомив працівників поліції, що вживав спиртні напої, зокрема три пляшки пива, що також підтверджується наданими письмовими поясненнями останнього одразу після ДТП.

Жодних заперечень щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем та встановленого приладом «Drager» ARBL 0596 результату стану алкогольного сп`яніння під чс оформлення матеріалів адміністративного правопорушення від ОСОБА_1 не надходило.

Відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності, у тому числі відеозаписом.

В рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підстави вважати наявний в матеріалах справи відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 213037 від 05 січня 2025 року, у якому вказані обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 213057 від 05 січня 2025 року, згідно з яким зафіксовано факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП;

- у картці первинного обліку інформації яка надійшла по телефону від 04 січня 2025 року;

- у схемі місця ДТП від 05 січня 2025 року, з якої встановлено обставини вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 січня 2025 року, з якого встановлено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота;

- у тесті № 720 від 04 січня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - результат тесту 1,34 ‰;

- в акті вилучення посвідчення водія від 04 січня 2025 року;

- у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 04 січня 2025 року;

- на технічному відеозаписі, який здійснений на нагрудну відеокамеру (відеореєстратор), на якому зафіксовані обставини проведеного огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При врученні співробітником поліції ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення, останній підписав їх без зауважень, тобто жодних заперечень щодо неправильності їх змісту та опису самої події ДТП та перебування у стані алкогольного сп`яніння не висловив.

Згідно з відеозаписом з боді-камери поліцейського, працівники патрульної поліції під`їхали та побачили пошкоджений автомобіль, який знаходився на узбіччі біля дороги. Біля автомобіля перебував ОСОБА_1 .

На запитання поліцейського хто був за кермом, ОСОБА_1 повідомив, що за кермом був він, на запитання поліцейського: хто здійснив дане ДТП, ОСОБА_1 повідомив, що він, вказане спростовує доводи апеляційної скарги про не встановлення факту керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що інспектор поліції пропонує водієві пройти огляд на місці зупинки, на що ОСОБА_1 погоджується.

Вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео зафіксована вся подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що з наданої на адвокатський запит відповіді щодо приладу драгер, яким був проведений замір вмісту алкоголю, відповіді вбачається, що останній не міг використовуватись так як не пройшов повірку (градуювання) та не пройшов сервісне обслуговування у встановленому інструкцією з експлуатації порядку, апеляційний суд критично оцінює з огляду на таке.

У відповідності до вимог Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19.02.2002 (в редакції, що діяв на момент видачі сертифікатів), сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу видавалися спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (далі ЦОВМ) іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам України для:

- офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями;

- офіційного підтвердження відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та їх подальшого ввезення на територію України партіями.

Згідно цього Порядку сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру. Термін чинності сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу визначався строком дії результатів державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки, який становив 3 роки.

Засіб вимірювальної техніки Drager Alcotest 6810 затверджений в Україні в установленому законодавством порядку і занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (Реєстраційний №У788-13) та мав необхідні дозвільні документи щодо його ввезення на митну територію, реалізації та застосування в Україні, а саме: сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу №UA-M/2-4241-2013 від 17 липня 2013 року.

Таким чином, вищенаведене дає підстави для висновку, що виданий фірмі DragerSafetyAG&Co.KGaA, Німеччина вищевказаний сертифікат, який втратив чинність 20 лютого 2016 року, надавав DragerSafetyAG&Co.KGaAта ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", як офіційному представнику DragerSafetyAG&Co.KGaA в Україні, право на ввезення такого типу ЗВТ на митну територію України у межах строку дії сертифікатів та жодним чином не створював прав чи обов`язків для третіх осіб.

Оформлення Декларації про відповідність газоаналізатора "Драгер Alcotest 6810" в період з 2007 року по 2014 рік не передбачалось діючим на той час законодавством України. Не поширюється на даний газоаналізатор, як на вимірювача вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується і дія Технічного регламенту законодавчо регульованих ЗВТ, що затверджені постановою КМУ № 94 від 13.01.2016 року, тому що газоаналізатори "Драгер Alcotest 6810" з 2014 року офіційно в Україну не постачаються, вже перебувають в експлуатації і не вводяться в обіг на ринку України вперше.

Згідно листа заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року, наданого на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (який є загальнодоступним), використання медичних виробів Газоаналізатори "Драгер Alcotest 6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та ведення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Крім того, наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» встановлено, що газоаналізатори "Драгер Alcotest 6810" виробник Drager Alcotest Safety AG and Со.КgaA, Revalatrasse 1, 23560 Lubeck, - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Таким чином, вказаний газоаналізатор дозволений МОЗ України має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності, а також відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Таку ж правову позицію за подібних обставин висловив Київський апеляційний суд у постанові від 07.11.2024 (справа №368/588/24, провадження №33/824/4606/2024).

Відповідно до пункту 5 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 0911.2015 року, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд проведено засобом, який не міг використовуватись у період з 20 серпня 2024 року до 25 лютого 2025 року, апеляційний суд відхиляє та вказує з огляду на наступне.

Ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Ст. 17 вказаного Закону врегульовано порядок повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Ст. 27 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки, відповідно до якої калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання. Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», яке є офіційним представником виробника, на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема газоаналізатор «Drager "Alcotest 6810». На офіційному сайті ТОВ "АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

З даних чеку убачається, що останнє калібрування проведено 20 лютого 2024 року.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що винуватцем ДТП є інший водій, яки створив аварійну обстановку, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення, і суд не вповноважений оцінювати дії іншого водія, який не вказаний в протоколі.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Бабичем В.А.не наведено доводів, які би давали підстави вважати, що суд першої інстанції не належним чином дослідив докази, наявні в матеріалах справи, та не правильно встановив обставини справи.

Доводи апеляції про те, що поліцейськими було порушено процедуру огляду водіїв, не знайшли свого підтвердження, оскільки поліцейські діяли відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої

спільним наказом МВС, МОЗ від 09 листопада 2015 № 1452/735.

Доказів порушення працівниками поліції вказаної інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять та скаржником не подані ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бабича Володимира Анатолійовичазалишити без задоволення, постанову Ржищівського міського суду Київської області від 24 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній