ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/2177/24 Головуючий в 1 інст. Гасанбеков С.С.
Провадження №33/807/415/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шиша А.Б., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шиша А.Б. на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 5 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 7 грудня 2024, об 11 год. 30 хв., по вул. Набережна, 1, в смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Express, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; тремтіння кінцівок; поведінка, що не відповідає обстановці, та відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Шиш А.Б., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів вказав на помилковість висновків суду про те, що не зазначення ознак сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення є лише формальним недоліком, оскільки ОСОБА_1 повідомлялися вказані недоліки у присутності поліцейського. Вважає, що такий висновок суду не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а суперечить їм.

Крім того зазначив, що ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 відеозаписом події не підтверджуються, останнім факт наявності у нього ознак сп`яніння не визнано.

Посилаючись на порушення співробітниками поліції процедури огляду на визначення стану сп`яніння, передбачену ст. 266 КУпАП, зокрема, що письмове направлення на медичний огляд ОСОБА_1 не вручалося, а останньому було усно запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я, без зазначення назви медичного закладу до якого ОСОБА_1 направлявся. Натомість, в матеріалах справи наявне направлення ОСОБА_1 до наркологічного диспансеру в м.Запоріжжя, однак матеріали справи не містять відомостей того, що КНП «Новомиколаївська центральна районна лікарня», яка є найближчим медичним закладом до місця події, не має права проводити огляд водіїв на стан сп`яніння.

Посилається на те, що ОСОБА_1 не зупинявся співробітниками поліції, транспортний засіб Renault самостійно був зупинений водієм, і лише через деякий час до автомобіля підійшла невідома особа в камуфляжі, яка в подальшому викликала поліцейських. А тому вважає, що ОСОБА_1 не можна вважати водієм транспортного засобу.

Зауважує, що права передбачені ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 не роз`яснювалися. Зміст протоколу, після його складання не оголошувався, іншим чином його зміст до відома ОСОБА_1 не доводився, а тільки було вказано на графу, де поставити підпис. Отже вважає, що підписання протоколу ОСОБА_1 за наведених обставин, не має юридичного значення.

Вважає, що в даній справі було грубо порушено право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Стверджує, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не відповідає стандартам поза розумним сумнівом, оскільки допустимих та достатніх доказів, які б вказували про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Просить постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 5 лютого 2025 року скасувати, провадження в справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника адвоката Шиша А.Б., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

У судовому засідання апеляційного суду адвокат Шиш А.Б. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Шиша А.Б., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 794845 від 7 грудня 2024 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу до наркологічного диспансеру за адресою: м. Запоріжжя вул. Сєдова, 6, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2);

- довідкою про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 від 20 квітня 2016 року, видане ТСЦ 2342, категорії «В» (а.с. 8);

- відеозаписом події (а.с. 7)

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, вимогами п.2.5 ПДР України на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Дослідженим під час апеляційного перегляду справи відеозапису події, який міститься в матеріалах справи зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Далі, зафіксовано як на місце події за викликом прибув екіпаж патрульної поліції, яким поліцейські ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, що здійснювали перевірку громадян на території смт. Новомиколаївка повідомили, що ними було виявлено водія транспортного засобу, який порушив ПДР України. Під час спілкування з особою водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, внаслідок чого викликаний екіпаж патрульної поліції. Перевірка документів та встановлення особи водія, яким виявився ОСОБА_1 . Слідує пропозиція працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі з роз`ясненням відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження запропонованого огляду. Однак, ОСОБА_1 відмовляється зазнаючи, щоб працівники поліції складали протокол. Звертає на себе увагу діалог поліцейського з ОСОБА_1 , де водій на запитання поліцейського «якщо нічого не вживаєте, чому не бажаєте пройти огляд?», відповідає: «та може щось і вживав», поліцейський запитує: «канабіс?», ОСОБА_1 стверджуючи киває головою.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суддя апеляційного суду не вбачає.

ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На посилання апелянта про помилковість висновків місцевого суду про те, що не зазначення ознак сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення є лише формальним недоліком, оскільки ОСОБА_1 повідомлялися вказані недоліки у присутності поліцейського, слід зазначити наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, зокрема в ньому зазначено місце складання; місце і дата вчинення правопорушення; суть правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; підписи особи, яка склала протокол; підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наявні ознаки сп`яніння, які були виявлені співробітниками поліції у ОСОБА_1 а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, почервоніння обличчя зазначені поліцейським в направлені на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 7 грудня 2024 року у відповідній графі, що відповідає вимогам Додатку 1 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На доводи апеляційної скарги щодо порушення співробітниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, через невручення ОСОБА_1 письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, слід зазначити, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке не вручалося останньому, у зв`язку з його відмовою від проведення такого огляду (а.с. 2).

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не можна вважати водієм, оскільки останній не був зупинений співробітниками поліції, а здійснив самостійну зупинку свого транспортного засобу, не є слушними з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З огляду на зафіксовані відеозаписом обставини, зокрема рух транспортного засобу Renault Express, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , його самостійну зупинку засвідчують перебування останнього в статусі водія у вказаний в протоколі день та час.

Доводи щодо не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності є необґрунтовані, оскільки ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України були роз`яснені, про що міститься його підпис в протоколі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Шиша Антона Борисовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 5 лютого 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. РассуждайДата документу Справа № 322/2177/24