Справа № 504/261/25
Номер провадження 3/504/365/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює у КНП «ООКЛ», РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали справ про адміністративне правопорушення №504/261/25 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та №504/262/25 за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які постановою суду від 18.02.2024 об`єднано у одне провадження під номером №504/261/25.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся. Судом отримані письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно яких, 03.01.2025 о 11:00 останній випив 1 л пива міцністю 5 відсотків, та ліг спати, протягом дня користувався ополіскувачем для ротової порожнини та дентальним спреєм. Того ж дня, о 16:00 на своєму автомобілі він поїхав в напрямку м. Одеси та здійснив виїзд на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем Кіа, що рухався назустріч, самостійно викликав поліцію. Поліцейський ОСОБА_2 запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак жодних документів на нього не пред`явив, тому він і відмовився від проведення огляду. Також, поліцейським було запропоновано пройти огляд в ООКЛ, однак ОСОБА_1 повідомивши, що вказаній лікарні не надано права на проведення відповідних оглядів, відмовився від огляду. Він був згоден на проведення огляду в іншому місці. Після чого, поліцейські запросили двох свідків та зафіксували його незгоду на відео. Після складення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 підписав документи, вважаючи що його незгода є правомірною. Права водію поліцейські не роз`яснювали.

В судовому засіданні, захисник ОСОБА_3 вказав, що його підзахисний визнає свою вину у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП та заперечує вину у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП. Захисник надав письмові заперечення на протокол відповідно яких вказав, що працівники поліції спровокували ОСОБА_1 на відмову від проходження від проведення огляду, оскільки пропонували пройти огляд з суттєвими порушеннями встановленого порядку: не роз`яснили порядок застосування приладу та не надали сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку; запропонували пройти огляд у КНП «ООКЛ», тобто у закладі якому не надано право на проведення такого огляду. Відео запис, що долучений до протоколу є неповним та не відображає реальних подій, тому повинен бути визнаний недопустимим доказом. При оформленні матеріалів, ОСОБА_1 не роз`яснено його прав, що є порушенням права на захист. З огляду на вказане, дані що доводять вину ОСОБА_1 відсутні. Захисник долучив до матеріалів справи відповідь на адвокатський запит Департаменту охорони здоров`я ООВА та СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

Судом встановлено, що 03.01.2025 о 17:00 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Чехова, 1/1 ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Highlander р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень повністю підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №212180 від 03.01.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.01.2025;

-поясненнями свідка ОСОБА_4 від 03.01.2025, який пояснив, що був свідком того, як водію Toyota ОСОБА_1 який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, запропоновано продути Драгер та проїхати в медичний заклад для огляду, на що водій відмовився, свідок вважав водія нетверезим;

-поясненнями свідка ОСОБА_5 від 03.01.2025, який надав аналогічні ОСОБА_4 пояснення;

-поясненнями ОСОБА_6 , щодо обставин дтп; ОСОБА_7 , щодо обставин дтп та госпіталізації; ОСОБА_8 , щодо обставин дтп від 03.01.2025;

-поясненнями ОСОБА_1 від 03.01.2025, який пояснив, що 03.01.2025 він рухався на своєму авто, відволікся на свій телефон та здійснив зіткнення з «Кіа»;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що вказані у самому протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з якими останній з порушенням погодився і просив суд не застосовувати суворе стягнення;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що перебував на добовому чергуванні разом з напарником ОСОБА_2 . Отримавши повідомлення про ДТП вони прибули на місце події. Свідок відбирав пояснення в учасника ДТП ОСОБА_1 , який виїхав на зустрічну смугу та спричинив ДТП, під час чого виявив у нього ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та дивну поведінка. Під час складення адміністративних матеріалів нагрудна камера свідка була вимкнена, однак працювала камера в напарника, оскільки для збереження енергії акумулятору вони вмикають камери по черзі. ОСОБА_2 пропонував пройти водію огляд на стан сп`яніння. В цей час свідок перебував в авто та складав інші матеріли, чи роз`яснювались водію права та порядок використання Драгеру свідок не чув. У вказаному екіпажі у поліцейських був прилад Драгер, свідок припускає, що це був Драгер марки 6810 №0119;

-показаннями свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що перебуваючи на добовому чергуванні разом з напарником ОСОБА_9 , екіпаж приїхав на виклик «102» де відбулось ДТП, а саме лобове зіткнення двох автомобілів. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 , його поведінка була зухвалою, було відчутно запах алкоголю з рота, водій повідомив що випив пляшку пива. Тому водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що він відмовився, у медичному закладі також відмовився. Свідок вказав, що не проводив повну фіксацію подій на портативний відео-реєстратор, з метою збереження заряду акумулятора, знімав найголовніші події, тобто відмову водія від проведення огляду. В екіпажі, у поліцейських був прилад Драгер. Правила користування Драгером, за спогадами свідка, ОСОБА_1 останній не роз`яснював, документів на прилад для ознайомлення не надавав, права та можливість залучення адвоката не роз`яснював. Свідок роз`яснив, що у разі відмови на водія буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Заклад КНП «ООБКЛ» м. Одеса, у направленні швидше за все вказаний помилково;

-відео записом, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 , у присутності двох свідків запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що водій відмовився. При цьому, на відеозаписі зафіксовано, як свідки, що залучені до цієї процесуальної дії підтверджують, що від ОСОБА_1 чутно запах алкоголю, а останній повідомляє, що перед виїздом він випив пляшку пива. ОСОБА_1 запропоновано, також пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій також відмовився. ОСОБА_1 роз`яснено, що на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП по п. 2.5 Правил дорожнього руху. На запитання чи згоден ОСОБА_1 з протоколом, водій відповів ствердно, що так.

Позиція сторони захисту про те, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у зв`язку з порушенням поліцейськими встановленого порядку огляду, судом сприймається критично та спростовується, відомостями, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, як і самим протоколом.

Так, з відео запису вбачається, що ОСОБА_1 ствердно відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, при цьому не зазначав причин такої відмови, не повідомив, що поліцейські відмовляються надати йому сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку приладу, не вимагав надати ці документи. Свідки події вказали, що від водія чутно запах алкоголю, зазначили, що такий перебуває у нетверезому стані. Водій ОСОБА_1 не заперечував, що від нього чутно запах алкоголю і він має почервоніння очей, а лише вказав, що його вимова є нормальною.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Після відмови від проведення огляду на стан сп`яніння на місці, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, при цьому найменування мед закладу поліцейський не озвучував. ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився. Також, ОСОБА_1 не вказував причин своєї відмови від проведення огляду у медичному закладі, не вказував, що запропонований поліцейським медичний заклад є неповноважним для проведення огляду, натомість повідомив, що згоден з протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде складений відносно нього.

При цьому, доводи захисника про недопустимість вищевказаного відеозапису, у зв`язку з порушенням поліцейськими норм Інструкції №1026 при його створенні та неповнотою вказаного відео, судом відхиляються. Суд звертає увагу, що вимогами ст. 266 КУпАП не передбачено обов`язкове застосування технічних засобів відеозапису, при фіксації відмови водія від проведення огляду, тому відсутність повної фіксації подій після приїзду на місце події працівників поліції, не призводить до недопустимості вказаного відео запису. Більше того, працівниками поліції залучено двох свідків, які були присутні під час пропозиції водію пройти огляд на стан сп`яніння, відомості про вказаних свідків наявні у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту про мотиви відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, суд вважає непереконливими та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Стаття 266 КУпАП чітко визначає порядок проведення огляду на стан сп`яніння, надаючи право працівнику поліції проводити огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія направляти його до закладу охорони здоров`я.

Законодавством не передбачені правомірні підстави відмови особи, якій висунуто вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, від проходження такого огляду. Відповідно до версії сторони захисту працівники поліції не пред`явили ОСОБА_1 документи на прилад Драгер та не роз`яснили порядку застосування такого приладу, проте відмова ОСОБА_1 від проходження огляду з наведених ним мотивів є фактичною відмовою від виконання законної вимоги уповноваженої особи про проходження огляду на стан сп`яніння, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, законом не передбачено право вибору особою закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння. Поліцейськими було запропоновано ОСОБА_1 проходження огляду у закладі охорони здоров`я, без визначення найменування такого закладу, проте ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, не заперечував наявності ознак сп`яніння, свідки вказали, що водії є нетверезим. До вказаних подій ОСОБА_1 скоїв ДТП, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, окремі фізичні особи, що перебували у зустрічному авто отримали тілесні ушкодження.

Так, поліцейськими складено направлення на огляд водія, відповідно якого ОСОБА_1 направлено для огляду до КНП «ООБКЛ» м. Одеси. Відповідно до наданого стороною захисту переліку закладів охорони здоров`я, які мають право на проведення медичних оглядів громадян для встановлення стану сп`яніння, КНП «ООКЛ» ООР справді відсутня у вказаному переліку. Проте, суд зазначає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в цілому, оскільки найменування такого закладу працівником поліції озвучене не було, а в направлені на проведення огляду відсутні будь-які відмітки про ознайомлення ОСОБА_1 із таким направленням.

Також, з долучених до провадження доказів, не вбачається, щоб ОСОБА_1 висловлював бажання на проходження огляду у певному закладі охорони здоров`я, як і в цілому висловлював бажання пройти такий огляд відповідно до закону.

Таким чином, долучене до матеріалів справи письмове направлення на проведення огляду на стан сп`яніння є формальною процесуальною дією, що не зумовила та не спровокувала відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Також суд, звертає увагу, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я в двох випадках, а саме: 1) у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з його результатами, тобто результатами огляду, проведеного поліцейським.

Отже, направлення на проходження огляду водія на стан сп`яніння в медичному закладі складається поліцейським у випадку, коли водій не погоджується з результатами такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання пройти саме медичний огляд у закладі охорони здоров`я або відмовився від огляду на місці та виявив бажання пройти медичний огляд.

Направлення водія на проведення медичного огляду, яке складає поліцейський є підставою для лікаря провести відповідний медичний огляд і, відповідно, таке направлення складається у випадку коли водій погоджується пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я або не погоджується з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу. Водночас, у цій справі ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у будь-якому порядку, тому у поліцейського були взагалі відсутні правові підстави для складення такого направлення, а направлення, що долучене до справи носить формальний характер. Наявність такого формального направлення на проходження огляду не зумовлює необхідності закриття провадження у цій справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, так, як судом встановлено очевидний та недвозначний факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі, що в сукупності і показаннями свідків про його нетверезий стан, його поясненнями про вжиття алкоголю та виїзд транспортного засобу під його керуванням на зустрічну смугу руху свідчить про наявність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Обставини вжиття алкоголю ОСОБА_1 перед подією ДТП не заперечуються і стороною захисту.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про порушення поліцейськими права на захист ОСОБА_1 у зв`язку з нероз`ясненням йому прав під час складення адміністративних матеріалів, скільки вказане не є безумовною підставою для визнання доказів недопустимими або закриття провадження у справі. Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачене право особи користуватись юридичною допомогою на стадії збирання доказів та складення адміністративного протоколу. Під час судового розгляду ОСОБА_1 у повній мірі реалізував свої процесуальні права, залучив захисника, надавав пояснення та клопотання, користувався іншими правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія 01.04.2023 та повинен достеменно знати Правила дорожнього руху та його обов`язок передбачений п. 2.5 на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння без участі адвоката, проте останній відмовився від проведення такого огляду. З дослідженої сукупності доказів, що наявні у матеріалах справи суд не вбачає, жодних провокацій з боку працівників поліції, до відмови останнього від проведення огляду.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, кваліфікація його дій працівниками поліції є вірною.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, за вчинене порушення, суд звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Також, судом встановлено, що 03.01.2015 о 17:00 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Чехова, 1/1 ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota Highlander р.н. НОМЕР_2 не був уважний, відволікся від керування, здійснив виїзд на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем Kіа р.н. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій порушив вимоги п. п. 2.3 Б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень повністю підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 03.01.2025 серії ЕПР1 №212266, схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 03.01.2025, поясненнями ОСОБА_1 , який визнав свою вину у вчиненні ДТП, вказав що відволікся на мобільний телефон та здійснив зіткнення з авто Кіа.

Відповідно до п.2.3Б Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП є адміністративним правопорушенням.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 порушив ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, його вина є доведеною, кваліфікація його дій за ст. 124 КУпАП є вірною.

Однак дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи, вбачається, що порушення вчинене 03.01.2025. Таким чином, останнім днем строку накладення адміністративного стягнення у даному випадку є 03.04.2025.

Оскільки, строк накладення адміністративного стягнення за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закінчився, то згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням передбаченого ст. 38 КУпАП строку для накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. ч.2 ст.36, 40-1, 124, 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,6 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів