Справа № 243/3966/25
Провадження № 3/243/2296/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2025 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Фалін І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з тимчасової ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 (командир відділення, молодший сержант), місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНК-2 № 2098 від 06.05.2025 встановлено, що 06.05.2025 близько о 13 годині 30 хвилин, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 через блокпост «Долина» у н.п. Долина, Краматорського району, Донецької області, намагався перевезти набої калібру 5,45 мм- 30 шт., та 5,56 мм 80шт., без дозвільних документів, чим порушив правила поводження зі зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, в умовах особливого періоду (воєнного стану), чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 172-19 ч.2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні за фактом зазначених у протоколі подій пояснив, що умислу на порушення норм військових статутів, інших законів, інструкцій, положень, які визначають порядок поводження військовослужбовців зі зброєю, дотримання яких є обов`язковим, у нього не було, також при прийнятті рішення просив суд врахувати його службову характеристику, яку долучив до матеріалів справи, відповідно до якої він перебуваючи на посаді інструктора взводу інструкторів, характеризується позитивно та займаній посаді відповідає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-19 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами, вчинені в умовах особливого періоду.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, є порядок експлуатації військової техніки (частиною якого є порядок поводження з речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення).

Об`єктивна сторона полягає у порушенні норм військових статутів, інших законів, інструкцій, положень, які визначають порядок поводження військовослужбовців зі зброєю, дотримання якого є обов`язковим для запобігання нещасних випадків з людьми, аварій, катастроф, інших тяжких наслідків.

Предметом правопорушення є зброя, бойові припаси, вибухові, радіоактивні та інші речовини і предмети, що становлять підвищену небезпеку для оточення.

Суб`єктом правопорушення є будь-який військовослужбовець, а так само військовозобов`язаний під час проходження зборів: а) якому відповідні речовини (предмети) були надані (ввірені) у службове користування, передані для охорони, перевезення, підрахунку, проведення занять, обслуговування тощо; б) який в силу службового становища чи у зв`язку з виконанням певних обов`язків мав до них відношення і скористався ними без дозволу командування; в) який незаконно отримав ці речовини (предмети) внаслідок їх викрадення, привласнення, вимагання тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується виною в формі необережності.

Слід звернути увагу на те, що ст. 172-19 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-19 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

До протоколу серії ДНК-2 № 2098 від 06.05.2025 долучено наступні докази:

-письмові пояснення військовослужбовця НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 від 06.05.2025, відповідно до яких 06.05.2025 прямуючи з м. Слов`янськ до м. Гнідин Київської області по службових справах близько о 13 годині 30 хвилин, на блокпосту «Долина» у н.п. Долина, Краматорського району, Донецької області, при перевірці його особистих речей були виявлені набої калібру 5,45 мм- 30 шт., та 5,56 мм 80шт., які він не здав черговому у підрозділі на зберігання. Зазначив, що він отримав боєприпаси, які мав використати під час бойового завдання;

-рапорт головного сержанта взводу охорони та ІНФОРМАЦІЯ_3 головного сержанта ОСОБА_2 від 06.05.2025, відповідно до якого 06.05.2025 о 12-45год. на блокпосту «Долина» на автошляху Київ-Харків-Довжанський 648 км Краматорського району, було зупинено автомобіль Хонда номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 . Під час перевірки автомобіля та огляду його речей працівниками ВСП та кінологічним розрахунком НГУ були виявлені набої калібру 5,45 мм- 30 шт., та 5,56 мм 80шт., про що було повідомлено черговому до ТВК АДРЕСА_2 та на лінію 102;

-розписка командира взводу роти охорони ВЧ НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 06.05.2025 про отримання набоїв, які були вилучені у молодшого сержанта ОСОБА_1 на блокпосту «Долина»: калібру 5,45 мм- 30 шт. та 5,56 мм 80 шт.;

- роздавально-здавальна відомість боєприпасів на пункті бойового постачання ВЧ НОМЕР_1 за 15.04.2025, якою підтверджується отримання 15.04.2025 ОСОБА_1 набоїв калібру 5,45 мм- 30 шт. та 5,56 мм 80 шт.;

- фото таблиця до матеріалів перевірки обставин виявлення 06.05.2025 о 13-30 год. на блокпосту «Долина» боєприпасів у молодшого сержанта ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 , якою підтверджується, що в особистих речах ОСОБА_1 виявлені набої калібру 5,45 мм- 30 шт. та 5,56 мм 80 шт.;

-військовий квиток серії НОМЕР_3 , яким підтверджується перебування ОСОБА_1 на службі у ВЧ НОМЕР_1 .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021, до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить посилання на конкретні спеціальні норми законодавства, відповідні правила поводження з боєприпасами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, які були порушені.

Крім того, суд зазначає, що надані пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні та долучені докази не визначають законодавчо-визначені ознаки, які дають підстави дійти висновку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Так, за ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі "Малофєєва проти Росії" ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення ("проведення несанкціонованого пікету"), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки за змістом протоколу не зазначено які саме правила поводження з боєприпасами були порушені ОСОБА_1 , яким саме нормативно-правовим актом вони визначені, відповідно не міститься посилання на конкретну правову норму, а долучені докази не підтверджують правову кваліфікацію його дій, тому справу необхідно закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 172-19, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області Іван Юрійович Фалін