Справа № 755/6994/25
Провадження №: 3/755/3166/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" травня 2025 р.місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мурмонськ РФ, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частиною першою статті 130 Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2024 року о 14-14 год. по вул. Євгена Сверстюка, 11 у м. Києві, ОСОБА_1 передала керування транспортним засобом «Ауді Q5» державний номерний знак НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку, зі згоди ОСОБА_2 , на місці за допомогою приладу аналізатор «Драгер Алкотестер 6820», тест № 3765, результат 1,12 %. В результаті таких дій ОСОБА_1 порушила пункт 2.9г Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 130 КУпАП, визнала повністю, пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 напередодні ввечері вживав алкоголь, однак 11 квітня 2024 року о 14-00 год. вони їхали з роботи та вона не думала, що «Драгер Алкотестер 6820» може показати вміст алкоголю в крові в такій кількості, однак припускала, що алкоголь може не зовсім вийшов з організму. Крім того, пояснила, що передала чоловіку право керування транспортним засобом, оскільки навіть не припускала, що можуть зупинити працівники поліції.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає доведеним факт наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2.9г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 130 КУпАП, підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 297328 від 11 квітня 2024 року, підписаний ОСОБА_1 особисто без зауважень; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 297325 від 11 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_2 за частиною першою статті 130 КУпАП, підписаний ОСОБА_2 особисто без зауважень; результатом «Драгер Алкотестер 6820» ОСОБА_2 , тест № 3765, результат 1,12 %; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів стосовно ОСОБА_2 ; направленням, виданим ОСОБА_2 11 квітня 2025 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відео з нагрудної камери працівників поліції № 472086, 473530.

Крім того, за результатом дослідження відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що відео розпочинається з того, що працівники поліції підходять до зупиненого ними автомобіля «Ауді Q5» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був зупинений за порушення ПДР, за кермом якого знаходилась ОСОБА_1 . При цьому, працівники поліції зазначають, що будуть спілкуватися з особою, яка керувала транспортним засобом та звертаються до ОСОБА_2 . Працівники поліції виявляють у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотестер 6820», на що останній спочатку відмовляється та пояснює, що не керував транспортним засобом. Після чого, працівники поліції запитують відео з камер спостережень «Безпечне місто», з якого встановлюють, що водієм транспортного засобу «Ауді Q5» державний номерний знак НОМЕР_1 було порушено проїзд на червоний сигнал світлофора, про що повідомляється ОСОБА_2 , останній погоджується з порушенням ПДР України. Також з відео камер спостережень працівники поліції встановлюють, що за кермом транспортного засобу знаходився чоловік. Крім того, перевіркою документів ОСОБА_2 працівники поліції встановлюють, що ОСОБА_2 позбавлений постановою суду права керування транспортними засобами. Після чого, ОСОБА_2 повторно пропонують пройти тест на «Драгер Алкотестер 6820», на що останній вже не заперечує того, що саме він перебував за кермом, та погоджується пройти тест на «Драгер Алкотестер 6820», який показує результат 1,12 та ОСОБА_2 з результатом погоджується. Працівники поліції ознайомлюють ОСОБА_2 з його правами та роз`яснюють, що на нього буде складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 126, 130 КУпАП. Працівник поліції надає на ознайомлення документи та роз`яснює ОСОБА_2 його права, останній підписує протоколи про адміністративні правопорушення без зауважень. З відео вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувала факту вживання її чоловіком ОСОБА_2 алкоголю та не заперечувала результатам «Драгер Алкотестер 6820» та передачі нею керування транспортним засобом. Крім того на відео зафіксовано, як ОСОБА_1 підписує без жодних зауважень та заперечень протокол про адміністративне правопорушення стосовно неї за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази, є належними, допустимими та достовірними, здобутими з додержанням процесуальної процедури, вони не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою. Досліджений судом відеозапис, на якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та перебіг подій за участі ОСОБА_1 , є достатнім для оцінки в контексті диспозиції частини першої статті 130 КУпАП.

О бставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено та ОСОБА_1 не надано.

При цьому суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , що їй не було відомо про перебування ОСОБА_2 у стані сп`яніння, оскільки повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, відео з нагрудних камер працівників поліції, оскільки на місці події ОСОБА_1 жодного разу не заперечувала про обізнаність щодо такого факту, погодилась зі складеним відносно неї протоколом та в судовому засіданні при наданні пояснень повідомила, що «не думала, що їх зупинять».

Згідно пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», допуском до керування транспортним засобом особи, яка перебуває у стані сп`яніння або не має права ним керувати, визнають усну чи письмову згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма під час руху, не відсторонення водія від керування тощо.

Разом з цим, у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (частина перша статті 130 КУпАП) настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При спілкуванні з водієм працівники поліції одразу ж виявили у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема сильний запах алкоголю з порожнини рота, що він не заперечував, та у зв`язку з цим запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер Алкотестер 6820», на що ОСОБА_2 погодився. Після проходження огляду, працівники поліції повідомили ОСОБА_2 результати огляду -1,12, що перевищує допустиму норму та свідчить про перебування останнього у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Отже, ОСОБА_1 була обізнана про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у останнього наявна сукупність виражених зовнішніх ознак перебування у стані алкогольного сп`яніння, а результат огляду, згідно якого у ОСОБА_2 - 1,12 алкоголю усуває всі наявні у цьому сумніви, адже це стан алкогольного сп`яніння.

За результатами перегляду відео можливо зробити висновки, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнали свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки підписали протоколи про адміністративні правопорушення без зауважень та заперечень.

Крім того, слід звернути увагу на те, ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що її чоловік позбавлений права керування транспортними засобами та напередодні вживав алкогольні напої, передала йому право керування транспортним засобом.

Як встановлено у судовому засіданні водій ОСОБА_1 проходила теоретичні та практичні навчання для підготовки до складання екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здала ці екзамени та отримала відповідне посвідчення, тому їй було достовірно відомо вимоги пункту 2.9г Правил дорожнього руху, що водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що працівники поліції зупинили їх незаконно, то вони не відповідають дійсним обставинам. Як вбачається з відеозапису, працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_2 про його порушення ПДР, з чим останній погодився.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Крім того, ОСОБА_1 не обґрунтувала, яким чином не правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Незалежно від обставин зупинки транспортного засобу, працівники поліції, виявивши підстави для проведення огляду особи на стан сп`яніння, повинні виконувати свої обов`язки.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як роз`яснено в абз. 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи диску з відеозаписом та наданих в судовому засіданні пояснень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, факт передачі керування ОСОБА_2 транспортним засобом підтверджено.

Отже, ОСОБА_1 , яка реалізує своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодилася нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно положень статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк