Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2681/25
Провадження № 3/650783/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року селище Велика Олександрівка

Суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Хомик І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженка Одеської області, м. Одеса, громадянка України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2025 року до Великоолександрівського районного суду Херсонської області надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення А7179 № 4 відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, згідно якого остання, будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині НОМЕР_1 діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов?язків, в умовах особливого періоду, самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 , та була відсутня на службі з 17.04.2025 по 20.04.2024 терміном 3 доби, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання з`явилася, вину не визнав та пояснила, що попереджала свого безпосереднього командира, що у неї на східному напрямку зник безвісти чоловік, і вона поїхала шукати його. Однак затрималася більше ніж на три дні. В цей період їй телефонувало керівництво, неодноразово вона спілкувалася по роботі, тобто весь час була на зв`язку. Тому вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Крім того, надала до суду клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого вказала, що самовільне залишення частини (СЗЧ) полягає у тому, що офіцер або рядовий, військовослужбовець у службовий час залишає територію військової частини або місце служби, не одержавши дозволу відповідного начальника. Під військовою частиною слід розуміти територію у межах казарменого, табірного, похідного чи бойового розташування частини. Місцем служби військовослужбовця, як правило, є військова частина, в якій він проходить службу, і тому поняття військової частини і місця служби звичайно збігаються. Якщо вони не збігаються, то під місцем служби слід розуміти всяке інше місце, де військовослужбовець повинен протягом деякого часу виконувати військові обов`язки або перебувати відповідно до наказу або дозволу командира (начальника). В письмових поясненнях (які присутні в матеріалах справи) начальника Служби засобів ближнього бою та розвідки в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 17.04.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 «звернулася до нього для отримання дозволу та він як мій прямий командир (начальник) дозволив відбути». В письмових поясненнях (які присутні в матеріалах справи) заступника Командиру батальйону з психологічної підтримки персоналу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 зазначено, що 17.04.2025 року йому стало відомо, що ОСОБА_1 «не з`явилася на ранковій перевірці без поважних причин, що він зателефонував їй, між ними сталася розмова в якій вона повідомила де знаходиться та з яких причин та повідомила, що повернеться в зазначений ним строк». Не вважається самовільним: залишення за наявності дозволу командира, виконання наказу командира, відрядження, прямування до нового розташування в/ч, лікування, переміщення/ротація, відпустка, навчання тощо. В будь-якому випадку вищезазначені підстави мають бути підтверджені належним чином оформленими документами або підтверджені командиром. Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та пояснень її безпосереднього командира ОСОБА_2 , по справі відсутня головна кваліфікуюча ознака, яка зумовлює настання адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.172-11 КУпАП - самовільність. Тобто факт вчинення військового адміністративного правопорушення не підтверджуються. Просить закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, надавши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 3 ст. 172-11 КУпАП, передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В судовому засідання встановлено, що ОСОБА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за самовільне залишення військової частину НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що солдат ОСОБА_1 , інкриміноване їй адміністративне правопорушення вчинила в умовах особливого періоду, тоді як її дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, яка не передбачає такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення в умовах особливого періоду. Діяння передбачені ч. 1 або ч. 2 ст. 172-11 КУпАП вчиненні в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, зазначаються у ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. З протоколу про військове адміністративне правопорушення А7179 № 4, вбачається, що ОСОБА_1 самовільно залишила військової частину НОМЕР_1 терміном у 3 доби, що передбаченого ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, тоді як ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачає самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем тривалістю до 10 діб.

Отже, оцінивши наявні в адміністративній справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172- 11 КУпАП, у зв`язку з чим справу про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 172-11, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги 13.05.2025 року.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області, який виніс постанову.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Ірина ХОМИК