ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6178/21 Головуючий в 1 інст. Ісаков Д.О.
Провадження № 33/807/294/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пругло М.С., представників Запорізької митниці - Катрич Ю.В. та Наказного Т.О., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил, за апеляційною скаргою представника Запорізької митниці - Катрич Ю.В. на постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 листопада 2024 року, якою провадження в справі про адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, декларанта ТОВ «КВАНТ» (69035 м. Запоріжжя, проспект Маяковського, буд. №5, ), паспорт № НОМЕР_1 виданого 31 липня 2017 року, орган видачі 2310, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

закрито у зв`язку із відсутності події і складу адміністративного правопорушення, вирішено долю речових доказів,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил №0164/11000/21 від 25 березня 2024 року, 16 березня 2021 року до митного поста «Запоріжжя» Дніпровської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 , яка діяла на підставі договору про надання послуг митного брокера від 21 листопада 2019 року №15/1119, відповідно до контракту від 14 вересня 2020 року №17-П/2020, укладеного між ТОВ «Енергосервіс-М» (, Україна, 72310, Запорізька обл. м. Мелітополь, вул. Гетьмана Сагайдачного, 55/1) та ООО «Завод холодильного машиностроения РЕФМА» (308015, г. Бєлгород, ул. Везельская, д.156, кор.3, оф.8, рф), специфікації №3 від 10 лютого 2021 року до контракту від 14 вересня 2020 року №17-ПУ2020, інвойсу від 10 лютого 2021 року №63 подала електронну митну декларацію типу ЕК 10 АА, зареєстровану за №UA110230/2021/005056 на товар:

№1 - «КОМПРЕСОР 1П10-1-02 (без хладону) з ЗІП -2 шт. Заводські номери: 13, 14, 15, 16, 17, 18. 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32. Холодильний агент R12. Холодопродуктивність на холодильних агентах: R12 = 8,13-9.3кВт; Ефективна потужність: R12 -2,65-3,04кВт. Тип компресора: Напівгерметичні, холодильний поршневий непрямоточний одноступінчатий сальниковий вертикальний. Призначені для роботи в складі компресорно конденсаторних агрегатів загальнопромислового призначення, а також в транспортних та судових холодильних установок. Є одними з основних елементів холодильної установки і служить для здійснення безперервного холодильного циклу за рахунок постійного відсмоктування парів холодильного агента з випарника і стиснення їх до тиску конденсації. Температура навколишнього середовища повинна складати від +5С до +45С. Технічні дані: - тип холодильний, поршневий, непрямострумний, одноступінчастий, сальниковий, вертикальний; - температура нижня - 15С; Не відповідає опису т а технічним параметрам товарів, що підлягають державному експортному контролю. Не є товаром подвійного використання. Не використовується у військово-морському флоті. Виробник ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА». Країна виробництва UA загальною вагою 1197 кг. вартістю 550000,00 російських рублів (за курсом НБУ станом на 16 березня 2021 року - 207966,00 грн.);

№2 - «Запасні частини до холодильних компресорів: НАСОС ВАКУУМНИЙ ТИПУ 2ДВН-500 з ЗІПом - 1шт. Завод. №022113 Ротаційна компресорна машина об`ємної дії, зовнішнього стиснення, з двома поршнями однакового профілю. Дволопатевий. Призначений для відкачування повітря і газів, неагресивних до сірого чавуну, конструкційної сталі і мінеральному маслу і вибухобезпечних в умовах проточної частини і зубчастого редуктора ЗІП: Датчик ЛЕМ202-1-01-2 =1шт; мановакууметр МВТПСД-100- ОМ2 -1шт; фільтр тонкої очистки =1 шт. Частота обертання 24,3/29,0/48,6 об/с; швидкість дії 750/900/1500 к/с (0,75/0,9/1,5 м куб/с); граничний залишковий тиск 0,5 Па; перепад тиску 2,0/1,6/1,0 кПа; потужність споживання 5,5 кВт. Не відповідає опису та технічним параметрам товарів, що підлягають державному експортному контролю. Не є товаром подвійного використання. Не використовується у військово-морському Флоті. Виробник: ТОВ «Енергосервіс-М», Країна виробництва UA загальною вагою 572,5 кг., вартістю 420000,00 російських рублів (за курсом НБУ станом на 16.03.2021 - 158810,40 грн.);

№3 - «ХОЛОДИЛЬНА МАШИНА МВВ4-1-2 (без хладону) з ЗІП -1 шт. Заводський номер: 2402 Призначена для створення і підтримки температур від -3 до 5 в стаціонарних камерах на підприємствах торгівлі та громадського харчування. Машина холодильна для охолодження повітря з повітряним конденсатором. Хладоген (хладон) R12. Холодопродуктивність на номінальному режимі ккал/год. (кВт) 3000 (3,5). Споживана потужність на номінальному режимі кВт 1,56 Не містить озоноруйнівних речовин. На Експорт машина поставляється без холодильного агента! Не відповідає опису та технічним параметрам товарів, що підлягають державному експортному контролю. Не є товаром подвійного використання. Не використовується у військово-морському флоті. Виробник: ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» Країна виробництва: UA загальною вагою 190 кг. вартістю 85000,00 російських рублів (за курсом НБУ станом на 16 березня 2021 року - 32140,20 грн.)

24 березня 2021 року співробітниками митниці проведено повний митний огляд. В ході огляду товару №1 виявлено 20 компресорів 1П10-1-02, які знаходяться на 5 палетах, біля кожного компресора знаходиться картонна коробка різного розміру з зазначенням на кожній коробці її вмісту, який відрізняється один від одного. Виявлена невідповідність - окрім ЗІП безпосередньо до даних компресорів 1П10-1-02 знаходяться наступні предмети, а саме: 24 клапани, 1 колінчастий вал, 6 насосів, 1 шарова опора, 6 водорегулюючих клапанів з 6 металевими трубками (21АК7-2-3-16.000), 9 поршнів. 18 моновакууметрів, 6 підшипників. 10 поршневих пальців, 6 гільз (4ПБ20.012а), 3 клапани комбінованих ПККХ 21.000), 6 шатунно-поршневих груп (5ПБ20.01.000). В ході огляду товару №2 виявлено 1 насос вакуумний типу 2ДВН-500, який знаходиться на 1 палеті, біля насосу знаходиться картонна коробка з зазначенням на коробці її вмісту. Виявлена невідповідність - окрім ЗІП безпосередньо до насосу вакуумного типу 2ДВН-500 знаходяться наступні предмети, а саме: 2 поршні (120-10040154, 1 мембранний вентиль (СВМ-12Ж- 10К), 6 підшипників. В ході огляду товару №3 виявлено 1 холодильну машину МВВ4-1- 2, яка знаходиться на 1 палеті, біля холодильної машини знаходиться картонна коробка з зазначенням на коробці її вмісту. Виявлена невідповідність - окрім ЗІП безпосередньо до холодильної машини МВВ4-1-2 знаходяться предмети, а саме: 1 блок циліндра 1 ступень, 1 блок циліндра 3 ступені, 1 кришка 2 ступені, 24 заглушки, 1 клемник, 2 шатуна, 6 пальців, 12 вкладишів. За результатами митного огляду складено Акт митного огляду від 24 березня 2021 року №UA110230/2021/005056.

Згідно з відомостями, викладеними в протоколі, ОСОБА_1 інкримінується те, що вона не заявила за встановленою формою точні та достовірні відомості щодо найменування товару, який підлягає обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України.

Постановою судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 листопада 2024 року, провадження в справі про адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України відносно ОСОБА_2 , закрито у зв`язку із відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, представник Запорізької митниці - Катрич Ю.В. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що вважає оскаржувану постанову незаконною.

В обґрунтування наведеного зазначила, що під час розгляду справи, суддя суду першої інстанції не надав належної оцінки доказам, наявним в справі та помилково дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ст. 472 МКУ.

Стосовно суб`єктивної сторони порушення митних правил зазначила, що судом першої інстанції помилково зроблений висновок про те, що відповідальність може наступати лише у випадку вини у формі прямого умислу, як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МКУ.

Однак, в зазначеній постанові взагалі відсутні будь-які доводи суду щодо наявності прямого умислу за скоєння правопорушення за ст. 472 МКУ.

Посилаючись на положення ч. 1 ст. 458. ст. 472 МКУ, вказала, що митним брокером ОСОБА_1 , яка є особою відповідальною за заповнення ЕМД та надання до митного органу України документів, необхідних для митного оформлення, було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України, та не було заявлено у ЕМД за встановленою формою точних та достовірних відомостей про наявність, найменування, кількість та інші, передбачені ст. 257 МК України, відомості щодо товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню.

Отже вважає, помилковим висновок суду про те, що відповідальність може наступати лише у випадку вини (у формі прямого умислу), як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МКУ, посилаючись на відсутність в матеріалах справи жодних доказів умисної вини ОСОБА_1 .

Стосовно суб`єкта порушення митних правил вказала, що суддею суду першої інстанції не вірно визначено значення терміну «декларант». Виходячи з рішення суду, декларант - це підприємство (юридична особа), яке займається зовнішньоекономічною діяльністю та здійснює декларування товарів, або фізична особа, яка сама від свого імені переміщує товар або транспортні засоби через державний кордон України.

Наголошує, що судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 прийнята на посаду агента з митного оформлення та є співробітником підприємства ТОВ «КВАНТ». У зв`язку з тим, що при декларуванні товарів в поданій митній декларації ЕК 10 АА № №UA110230/2021/005056 від 16.03.2021 р. в гр. 54, саме ОСОБА_1 значиться, як декларант та особа яка підписувала декларацію, будучи особою, яка працює митним брокером ТОВ «КВАНТ», то саме вона, як посадова особа підприємства, несе відповідальність за порушення митних правил, відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України.

Таким чином вважає, що наявність електронного підпису ОСОБА_1 в гр. 54 митної декларації ЕК 10 АА № UA110230/2021/005056 від 16.03.2021 р., доводить факт здійснення декларування товару саме від її імені, і відповідальність відповідно до вимог ст. 459 МКУ, повинна нести ОСОБА_1 , як посадова особа підприємства ТОВ «КВАНТ».

Крім того, посилаючись на положення ст. 257, ст. 472, ч.ч. 1, 2 ст. 266 зазначила про помилковість висновку судді районного суду про відсутність діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони порушення митних правил, оскільки останньою, в порушення вимог ст. 257 МК України не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва та кількість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню.

Звертає увагу суду, що в оскаржуваній постанові суду першої інстанції взагалі не зазначені доводи представника Запорізької митниці.

З огляду на вищенаведене, представник Запорізької митниці вважає доведеними подію та склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а висновки суду про відсутність доказів вини ОСОБА_1 , у вчиненому нею адміністративному правопорушенні такими, що не відповідають обставинам справи, у зв`язку із чим, постанова судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2024 року підлягає скасуванню.

Просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 листопада 2024 року. Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 472 МКУ. Стягнути з ОСОБА_2 витрати на зберігання товару на складі митного органу із розрахунку 0, 0468 євро на добу. Починаючи з 26 березня 2024 року по 01 квітня 2021 року.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначила, що постановою судді Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2024 року, їй було повернуто апеляційну скаргу, яка була подана нею у встановлений ст. 294 КУпАП строк, з роз`ясненням права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог, передбачених ч. 2 ст. 501 МКУ.

Отже, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, нею пропущений з поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що представник Запорізької митниці - Катрич Ю.В. зверталася до апеляційної інстанції зі скаргою на постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 листопада 2024 р. (а.с. 233-237), яка постановою судді Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2024 р. повернута апелянту (а.с. 243-244), з підстав недотримання вимог ч. 2 ст. 501 МК України, що підтверджують повноваження представника митного органу на апеляційне оскарження судового рішення, що не є перешкодою для повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог КУпАП.

Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити представнику Запорізької митниці Катрич К.Ю. строк апеляційного оскарження постанови судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 листопада 2024 року.

18 лютого 2025 року від захисника ОСОБА_2 адвоката Пругло М.С. надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він зазначив, що Запорізька митниця дійшла помилкових висновків стосовно розуміння суб`єктивної та об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Вважає, що судом вірно встановлено, що ОСОБА_2 не вчиняла будь-яких дій, передбачених диспозицією ст. 472 МУ України. Обґрунтування суду містить оцінку не тільки зі сторони умислу як суб`єктивної сторони, але розглядає й можливість необережності при вчинення вказаного правопорушення, що у поєднанні із дослідженими аспектами справи приводить суд до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 суб`єктивної сторони як складової інкримінованого їй правопорушення.

Наголосив, що в розумінні ч. 1 ст. 483 МК України, дії мають бути вчиненні тільки з умисною формою вини, отже висновки суду щодо вини у формі прямого умислу як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України кореспондуються із положеннями ст. ст. 268, 460 МК України.

Вважає, що Запорізькою митницею не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_2 мала на меті зазначити в декларації недостовірні відомості, про що свідчить декларування товару з точним описом. Разом із цим, ні в апеляційній скарзі ні в протоколі Запорізька митниця не довела, що дії ОСОБА_2 по точному декларуванню товарів та у повній відповідності із поданими ТОВ «Енергосервіс-М» документації відповідають кваліфікації ст. 472 МК за об`єктивною стороною.

Звертає увагу суду, що до справи додана угода та документи, які доводять, що в усіх документах зазначено одне й саме найменування предметів для митного режиму експорту, що точно та компетовано внесено до митної декларації. Питання стосовно належності тих чи інших запчастин до складу ЗІП не є компетенцією ОСОБА_2 , як митного брокера.

Зауважує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 268 МК України передбачено, що допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України. Як убачається з митної документації, ОСОБА_2 оформлена митна декларація на експорт (вивезення) товарів за кордон України й жодні мита щодо такої операції не передбачається чином законодавством України. Будь якої заподіяної шкоди матеріалами справи не підтверджено.

Просить апеляційну скаргу представника Запорізької митниці - Катрич Ю.В. залишити без задоволення, постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 листопада 2024 року, залишити без змін.

27 березня 2025 року, адвокат Пругло М.С. звернувся до апеляційного суду з додатковими письмовими пояснення, в яких зазначив про обізнаність Запорізької митниці на момент оформлення документів та проведення огляду не тільки про факт наявності ЗІП, але й про перелік, який затверджувався виробником на підставі домовленості з покупцем.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність її захисника адвоката Пругло М.С. та представників Запорізької митниці Катрич К.Ю. та Наказного Т.О., які зазначили про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_2 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останньої, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

У судовому засіданні апеляційного суду, представники Запорізької митниці Катрич К.Ю. та Наказний Т.О. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Пояснили, що кримінальне провадження №000012 від 25 березня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України перебуває на стадії досудового розслідування.

Адвокат Пругло М.С. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника Запорізької митниці Катрич К.Ю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Запорізької митниці Катрич К.Ю. та ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_2 адвоката Пругло М.С., перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Закриваючи провадження в справі, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність події і складу правопорушення, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів умисної вини ОСОБА_1 , які вказують на наявність у будь яких діях останньої як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, що вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 умисного складу даного порушення митних правил.

Суддя апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції, за обставин, установлених в постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння, як конкретне адміністративне правопорушення.

Суддя апеляційного суду не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо помилковості висновку місцевого суду про те, що відповідальність може наступати лише у випадку вини (у формі прямого умислу), як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МКУ.

Диспозиція ст. 472 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Відтак, підставою для складання протоколу про порушення митних правил є наявність усіх елементів складу. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, згідно з протоколом про порушення митних правил №0164/11000/21 від 25 березня 2021 року, в провину ОСОБА_2 поставлено те, що вона не заявила за встановленою формою точні та достовірні відомості щодо найменування товару, який підлягає обов`язковому декларуванню, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

Однак, на переконання судді апеляційного суду, митним органом належним чином не з`ясовано та не встановлено причетність ОСОБА_2 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

У своїх письмових запереченнях до акту проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA110230/2021/005056 від 24 березня 2021 року, ОСОБА_2 вказала, що виявлені митницею предмети (п. 8.3.4 Акту) є чітко зафіксованими нею, як митним брокером, у товаросупровідних документах під категорією ЗІП та повністю заявлені до декларування експортної партії у декларації №UA110230/2021/005056 від 16 березня 2021 року. Предмети, виявлені митницею до категорії ЗІП віднесені заводом-виробником, що підтверджується технічною документацією на товар, яка була надана до митного оформлення в графі 44 митної декларації. Відомості зазначені в п. 8.3.1 -8.3.3 Акту щодо невідповідності опису товару його кількості, не відповідає дійсності, оскільки при митному огляді всі товари та ЗІП було відкрито та перераховано, і найменування (опис) та кількість у точності збігалися з документами, які були пред`явлені до митного оформлення ВМД - згідно інвойсу (по товару) та пакувальних листів до кожного ЗІП, є невід`ємною частиною технічних паспортів (а.с. 9).

Згідно з умовами пункту 1 та пункту 2 договору поставки № 17-П/2020 від 14 вересня 2020 року, укладеного між ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС-М (постачальник) та ТОВ «Завод холодильного машинобудівництва «РЕФМА» (покупець), постачальник зобов`язується виготовити та поставити, а покупець оплатити та прийняти товар в номенклатурі, кількості в строки та по цінам, вказаним в Специфікаціях (додатках) до договору. Кількість товару, поставленого згідно з цим договором, вказується в специфікаціях (додатках к даному договору). Комплектація та якість товару, що постачається згідно з цим договором, повинні відповідати технічним умовам (стандартам) та конструкторській документації (кресленням) завода - виробника та забезпечити його стійку роботу при експлуатації в номінальному режимі (а.с. 12).

Відповідно до додатку № 3 від 10 лютого 2021 року до договору №17-П/2020 від 14 вересня 2020 року (а.с. 14), ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС-М (постачальник) в особі директора ОСОБА_4 та ТОВ «Завод холодильного машинобудівництва «РЕФМА» в особі директора ОСОБА_5 уклали даний додаток про постачання продукції (специфікація 3):

- компресор 1П10-1-02 (без хладона) з ЗІПом у кількості 20 од.;

- насос вакуумний типу 2ДВН-500 з ЗІПом у кількості 1 од.;

- машина холодильна МВВ4-1-2 (без хладону) з ЗІПом у кількості 1 од.

З листів директора ООО «ЗХМ «РЕМФА» ОСОБА_5 № 3470, №3470/1, №3470/2 від 27 січня 2021 року, вбачається запит до директора ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС-М ОСОБА_4 щодо укомплектування компресора серії 1П10 в кількості 20 од., холодильну машину серії МВВ4-1-2 в кількості 1 од. та насос вакуумний серії 2ДВН-500 - ЗІПами.(а.с. 136-139).

Відповідно до вищенаведеної господарської переписки перелік ЗІПов затверджений у форматі договірної домовленості між покупцем та продавцем товару. Відомості про ЗІП внесені до технічної документації до кожної одиниці товару (а.с. 140-196).

З листа від 17 березня 2021 року вих. № 32/0321 вбачається, що ТОВ «Квант» в особі директора ОСОБА_2 було надано Запорізькій митниці додаткові документи: відомості ЗІП до компресорів 1П10-1-02 з ЗІП, які вказані у паспортах заводські номери №13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32 від 25 лютого 2021 року до компресорів 1П10-1-02 20 шт.; відомість ЗІП до паспорту завод. номер НОМЕР_3 від 23 лютого 2021 року до насосу вакуумного типу 2ДВН-500 завод. номер 022113 з ЗІПом -1 шт.; відомість ЗІП до паспорту завод. номер 2402 від 24 лютого 2021 року до холодильної машини МВВ4-1-2 з ЗІП - 1 шт. та вищенаведені листи між покупцем та продавцем(а.с. 134-226).

На підставі наведеного, брокером ОСОБА_2 внесені до митної декларації до кожної одиниці промислового обладнання відомості щодо наявності комплекту ЗІП.

Отже, для цілей митного оформлення брокером ОСОБА_2 було надано до митного поста «Запоріжжя» Запорізької митниці документи, необхідні для митного контролю експортованих товарів, які були отримані нею в форматі договірної домовленості між покупцем та продавцем товару.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 не вчиняла жодних умисних дій щодо незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відтак, в діях ОСОБА_2 відсутня суб`єктивна сторона вказаного правопорушення, а саме вина у формі умислу, спрямованого на недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, який передбачає диспозиція ст. 472 МК України.

Разом із цим, встановлено, що в матеріалах справи наявний висновок спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України №-0514 від 25 червня 2021 року, згідно з яким загальна вартість вилученого товару становить 98581, 95 грн.

Під час проведення дослідження маркування товару на відповідність його вимогам нормативно-технічної документації не перевірялися, товари надійшли на експертизу без супровідних документів щодо їх якості, безпеки та походження, а вартість визначалася шляхом отримання даних з мережі Інтернет.

З огляду на те, що експертом не перевірялось в процесі дослідження маркування товару на відповідність його вимогам нормативно-технічної документації, а також з огляду на визначення вартості товару з мережі Інтернет, суддя апеляційного суду вважає, що вказаний висновок є суперечливим, а тому не може братись судом до уваги.

Крім того, відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року №522/1029/18, висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо в ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду.

У вказаному висновку експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Жодна зі сторін не заявляла клопотання про призначення товарознавчої експертизи у відповідності до висновку ВП ВС від 18.12.2019 року.

Таким чином, на момент розгляду апеляційної скарги неможливо встановити вартість вилучених товарів згідно з протоколом про порушення митних правил.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику Запорізької митниці Катрич Ю.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу представника Запорізької митниці - Катрич Ю.В., залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2024 року, якою провадження в справі про адміністративного правопорушення, передбачене ст. 472 Митного Кодексу України відносно ОСОБА_1 , закрито у зв`язку із відсутності події і складу адміністративного правопорушення,залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/6178/21