Справа № 357/1465/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2025 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківського району Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого стоматологом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Поліщука В.А.,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 223887, 18.01.2025 о 08:37 год на вул. Привокзальна, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Tiguan» з д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. На вимогу працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також проїхати в медичний заклад на службовому авто для проходження огляду відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та повідомив наступне. 18.01.2025 він керував транспортним засобом «Volkswagen Tiguan» на вул. Привокзальній, де його зупинили працівники поліції. Вони попросили надати документи, але не повідомили чого його зупинили. Потім сказали вийти з автомобіля, тому що був не зрозумілий запах чи то від нього чи то від «омивайки», а далі запропонували пройти огляд, дихнути у трубочку. В той час якраз була повітряна тривога і він повідомив, що готовий пройти огляд після відбою, а зараз він їде в укриття. Відмовився дути у трубочку, бо була повітряна тривога і вони поспішали проїхати в укриття, говорив, що пройде огляд після відбою у лікарні. Йому поліцейські повідомили, що він не може далі їхати, бо перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Коли він відмовився проходити огляд на місці, то поліцейський повідомив, що потрібно в такому випадку проїхати на їхньому автомобілі до медичного закладу, він не відмовився від проходження огляду у лікарні, але після відбою тривоги. Далі поліцейський дістав Драгер і ще раз запитав чи буде він проходити огляд. Він пішов сів до свого автомобіля. Працівник поліції прийшов і повідомив, що якщо він відмовляється від проходження огляду, то на нього буде виписаний протокол, але він не знав, що за відмову від проходження огляду передбачена відповідальність і складається також протокол, думав, що наслідки за відмову від проходження огляду і керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння різні.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, Поліщук В.А. у судовому засіданні просив суд провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення посилаючись на наступне. Зазначає, що у протоколі невірно викладена фабула правопорушення. «Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» є винним діянням, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП, а «Відмова проїхати в мед, заклад на службовому авто в мед. заклад для проходження огляду» не передбачено КУпАП як діяння, яке тягне за собою відповідальність. Також порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. З долученого до справи компакт-диску з відео файлами (с1ір-0) вбачається, що ознаки алкогольного сп`яніння поліцейським фактично не встановлювалися, лише було зазначено, що в автомобілі якийсь запах алкоголю або омивайки, а такі ознаки алкогольного сп`яніння, як виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці ОСОБА_1 не повідомлялися, без жодних мотивувань та обґрунтувань йому було запропоновано пройти позачерговий медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що їде на роботу разом з дружиною, в автомобілі омивайка, алкоголь не вживав, останній раз вживав алкоголь позавчора. З відеозапису не вбачається, що у ОСОБА_1 тремтять руки чи поведінка не відповідає обстановці. Навпаки, поведінка поліцейського не відповідала обстановці.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного, заявивши, що не довіряє приладу. Однак, він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

З відео (с1ір-0) вбачається, що у проміжку часу з 8 год. 41 хв. 53 сек. 8 год. 42 хв. 18 сек. ОСОБА_1 заявив поліцейському, що він не ухиляється від проходження огляду в медичному закладі, поліцейський заявив «присажуйтесь», і з 8 год. 43 хв. до 8 год. 50 хв. камера не знаходиться біля поліцейського, о 8 год. 50 хв. 45 сек. поліцейський повертається до камери, яка залишилась в автомобілі та заявляє: «він не хоче їхати, ознайомлю його з правами і будь здоров».

Під час спілкування, поліцейський повідомив ОСОБА_1 інформацію, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не є тотожним керуванню транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та не роз`яснив наслідки. Крім того, ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд після закінчення повітряної тривоги. Проте відео вказана розмова відсутня, оскільки не відбувалось безперервної відеофіксації, а свідки не залучались.

Направлення до закладу охорони здоров`я на огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 взагалі не оголошувалось. Також ОСОБА_1 не відсторонявся від керування транспортним засобом.

У поліцейського не було підстав для зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено його прав, що передбачені ст. 268 КУпАП, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення лунала повітряна тривога, про що о 8 год. 45 хв. зафіксовано на відео з бодікамери, ОСОБА_1 не мав змоги пройти до укриття, а згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суддя, заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, дійшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису…

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суддею встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення, на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення було додано направлення ОСОБА_1 для огляду в КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4», у якому не містяться відомості про те, що водій погодився чи відмовився від проходження огляду в медичному закладі, зазначено лише, що «не проводився/не доставлявся»; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що ОСОБА_1 огляд не проводився (відмова); диск з відеозаписом із нагрудних камер та відеореєстратора поліцейських із спілкуванням поліцейських із водієм.

Так, на доданому до протоколу диску на відеофайлі під назвою «clip-0» зафіксовано як о 08:37 год поліцейський зупинив транспортний засіб та підійшов до водія, який сидить в автомобілі, попросив надати для перевірки документи, а потім попросив водія вийти, оскільки відчуває в автомобілі який запах чи «омивайки» чи від водія. На запитання поліцейського чи водій пив алкоголь, коли останній раз вживав, той повідомив, що не вживав. Поліцейський запропонував пройти і «продутися». О 08:38 год поліцейський сказав, що якщо водій нічого не вживав, то йому немає чого боятися та повторно запитав, коли той останній вживав алкоголь. Водій сказав, що вживав алкоголь позавчора, у дружини було день народження. На пропозицію зробити видих на поліцейського, водій зробив видих і сказав, що чистив зуби, на що поліцейський сказав, що потрібно дути в прилад. Останній повідомив, що знає про прилад, та запитав чи поліцейським відомо про те, що він має право відмовитися проходити огляд. Поліцейський повідомив, що дійсно він має таке право, але вони можуть поїхати в медичний заклад і там пройти огляд за допомогою такого самого приладу. Водій повідомив, що згоден проїхати, але йому потрібно завести дружину на роботу. Поліцейський на це повідомив, що водій відстороняється від керування транспортним засобом. О 08:39 год водій знову повторює що він пройде огляд у медичному закладі, але йому потрібно завести дружину на роботу. На запитання водія чому він має дути, поліцейський повідомив, що в його автомобілі перегар та у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тому він має пройти огляд, і якщо водію не сподобається результат, то вони тоді поїдуть до лікарні. О 08:41 год на запитання поліцейського чи буде водій проходити огляд на місці зупинки, останній повідомив, що він не довіряє приладу. О 08:41:51 год на пропозицію поліцейського пройти позачерговий медогляд для визначення стану сп`яніння у медичному закладі, водій погодився, але після того як завезе дружину. На таку позицію водія поліцейський повідомив, що сприймає це як ухилення від проходження огляду, та запропонував водію сісти до службового автомобіля щоб проїхати до медичного закладу. Далі водій пішов і сів до свого автомобіля. О 08:43:05 год поліцейський залишив нагрудну камеру в службовому автомобілі і пішов. Камера у цей час фіксує торпеду автомобіля та здійснюється аудіозапис радіо, по якому о 08:45:34 год лунає повідомлення «увага, увага, повітряна тривога триває, залишайтеся в укриттях». Далі о 08:50:37 год поліцейський забирає камеру та просить колегу, дати йому планшет зі словами, що він піде ознайомить водія із правами, останній не хоче їхати, тому «хай буде здоров». Взявши планшет йде, до автомобіля водія, останній сидить за кермом, водійське вікно закрите.

На відеофайлі під назвою «clip-1» зафіксовано як о 08:52 год водій відкрив вікно та поліцейський роз`яснює йому ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. На повторну пропозицію останнього пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, водій повідомив, що він відмовляється. Далі поліцейський запропонував пройти огляд у лікаря, проїхати до медичного закладу із поліцейськими у їхньому службовому автомобілі, на що водій помахав головою (відмовився). О 08:53 год зафіксовано повторне роз`яснення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП водієві та повідомлення поліцейським, що стосовно водія буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР, а саме відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Водій на це сказав «відмова, це ж не стан алкогольного сп`яніння». Далі поліцейський роз`яснює, що «відмова» означає, що машина звідти не може поїхати сьогодні, лише у випадку, коли сам водій, а він знайде тверезого водія, який забере автомобіль, або ж за допомогою евакуатора. Далі зафіксовано складання протоколу поліцейським, водій відмовився надавати будь-які пояснення. О 09:00 год зафіксовано оголошення поліцейським протоколу водієві, який в свою чергу відмовився його підписувати, розписався лише за отримання тимчасового дозволу на керування. О 09:03 год зафіксовано, як поліцейський повідомив, що машина залишається на місці, стоїть без порушень ПДР, навіть 1 метр водій не може проїхати, лише тверезий водій може забрати машину.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» один із превентивних заходів, що може застосовувати працівник поліції - це застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відео фіксацію, визначається Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018. До таких віднесено автомобільну систему технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відео-, аудіо запису, безпілотний літальний апарат та відеореєстратор (нагрудна боді-камера).

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Судом встановлено, що на порушення вимог вказаної вище Інструкції поліцейський без будь-яких причин о 08:43:05 зняв нагрудну камеру № 286168 та залишив її у службовому автомобілі, а сам вийшов. Камера у цей час фіксує салон автомобіля, в результаті чого у період часу з 08:43:05 год до 08:50:37 год. відеофіксація розмови поліцейського з ОСОБА_1 не здійснювалася. О 08:50:37 год поліцейський забрав камеру та повідомив колегу про те, що він піде ознайомить водія із правами, останній не хоче їхати, тому «хай буде здоров». Після цього поліцейський роз`яснює водієві його права, знову пропонує пройти огляд на визначення стану сп`яніння та після отримання відмови водія, приступає до оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит заступника командира Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківського району Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції від 28.04.2025, капітан поліції Бондаренко Д. під час несення служби в м. Біла Церква, а саме під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі стосовно ОСОБА_1 здійснив неналежну відеофіксацію події на портативний відеореєстратор, який отримав перед заступанням на службу, чим вчинив дисциплінарний проступок та до останнього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Так, сторона захисту стверджує, що саме в період часу з 08:43:05 год до 08:50:37 год, коли не здійснювалася відеофіксація розмови поліцейського із ОСОБА_1 , останній повідмляв про те, що не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки погоджувався пройти такий огляд у медичному закладі тільки після завершення повітряної тривоги, також повідомляв про наявність необхідності негайно відправитися в укриття.

Відповідно до наданих стороною захисту скріншу із сайту Офіційна карта повітряних тривог України та повідомленням з Департаменту цивільного захисту та оборонної роботи Київської обласної військової адміністрації від 13.05.2025 № 749/27.01/27.3.1/2025, у Київській області повітряна тривога 18.01.2025 тривала з 08:10 год до 09:00 год, з 21:39 год до 22:09 год, з 23:14 год до 01:21 год 19.01.2025.

Із відеозапису встановлено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 18.01.2025 о 08:36 год, а із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений 18.01.2025 о 09:00 год, тобто саме в той час, коли тривала повітряна тривога.

Надаючи оцінку доводам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника, суд акцентує, що указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. З початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а в прифронтових містах і селах - бомбардувань, артилерійських та мінометних обстрілів. Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2017 № 733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу "Увага всім" та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі - сигнал "повітряна тривога"). Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту, зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23).

Зважаючи на досліджений відеозапис, із якого чітко вбачається, що у період часу з 08:43:05 год до 08:50:37 год. відеофіксація розмови поліцейського та водія ОСОБА_1 не здійснювалася, а також на те, що у вказаний період часу на території Київської області, в тому числі м. Біла Церква лунала повітряна тривога, суд позбавлений можливості виключити сумнів щодо існування обставин на які вказує останній, а саме що він не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки наполягав на його проходженні в медичному закладі саме після закінчення повітряної тривоги, посилаючись на необхідність відправитися в укриття задля збереження життя та здоров`я.

Проте, попри прохання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , поліцейські не зупинили/відклали пропозицію огляду на стан алкогольного сп`яніння та процедуру складання адміністративних матеріалів. Водночас, для суду є очевидним, що в умовах збройного конфлікту та ситуації, яка склалась під час повітряної тривоги у той конкретний час, виконання вимоги поліцейського для водія супроводжувалось би ризиком небезпеки для свого життя і здоров`я, а тому суд не може прийняти протокол про вчинення адміністративного правопорушення та відеозапис як допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання суду, невиконання водієм обов`язку, що передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, що пов`язано не з умислом на вчинення правопорушення, а з метою уникнення реальної небезпеки для свого життя і здоров`я, і тому такі його дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУПАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття адміністративного провадження.

Інші аргументи захисту не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цій справі. При цьому суддя виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти Українивід 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суддя зазначає, сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, в судовому засіданні встановлено не було, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ним неправомірних дій, направлених на порушення правил дорожнього руху.

Отже, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є не доведеним, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеній стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

За приписами ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. 23, 24, 27, 130, 247, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА