ПОСТАНОВА

іменем України

12.05.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має посвідчення водія серії НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 21.11.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено, що: «20.10.2024 о 17:45 годині водій ОСОБА_1 у м. Дніпрі по вул. Щитова, 33, став учасником ДТП, керував транспортним засобом «Honda M-NV», н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху».

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, а також через офіційний веб-сайт «Судова влада України», в тому числі повідомлення у додаток «Viber», яке доставлено адресату о 19:39 годині 30.04.2025.

Тобто судом прийнято вичерпні заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

У той же час ОСОБА_1 долучив до справи письмові пояснення, згідно яких він не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши про те, що у співробітників поліції виникли сумніви, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і вони запропонували пройти перевірку на стан сп`яніння за допомогою спеціального засобу Драгер, на що він погодився та пройшов огляд на місці. Він не погодився з результатом газоаналізатора, а тому запропонував співробітникам поліції пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Після чого вони поїхали до КП «ДБКЛПД «ДОР», де він пройшов обстеження на всі види сп`яніння. У той же час він не отримав копію медичного висновку та не був з ним ознайомлений, через що йому не відомо кількість проміле, яку у нього, начебто, виявлено під час огляду в медичному закладі, зважаючи на те, що у висновку КП «ДБКЛПД «ДОР» № 3884 від 30.10.2024 не вказано вміст в процентному відношенні алкоголю у нього в організмі, що було би достатнім для його притягнення до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги те, що саме його не згода з результатом огляду поліцейським за допомогою газоаналізатора стала підставою для його огляду в закладі охорони здоров`я. Також ОСОБА_1 зазначив, що співробітники патрульної поліції не здійснили його виклик до УПП в Дніпропетровській області ДПП для надання пояснень, склали протокол про адміністративне правопорушення за його відсутності та не надіслали йому копію даного протоколу через що він був позбавлений можливості надати свої пояснення та заперечення по суті справи. Беручи до уваги вищевказане, ОСОБА_1 вважає, що під час збору доказів у справі та оформлення справи були грубо порушені його права.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, на час надходження з УПП в Дніпропетровській області ДПП справа у відношенні ОСОБА_1 складалася з: протоколу про адміністративне правопорушення та його копії; рапорту працівника поліції; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу патрульної поліції; відеозапису з бодікамери працівника патрульної поліції.

Як слідує з відеозапису з бодікамери працівника поліції ОСОБА_1 був оглянутий поліцейським на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, проте не погодився з результатом його огляду, тому був доставлений працівниками поліції до медичного закладу КП «ДБКЛПД» ДОР», де о 19:00 годині 20.10.2024 лікар в присутності поліцейського провів огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи слідує, що лікар 20.10.2024 склав акт огляду за № 3884 та 30.10.2024 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

У відповідності до п. 20 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Пунктом 17 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, передбачено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Крім того, згідно п. 13 та 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, згідно п. 22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 20.10.2024 о 19:00 годині в присутності поліцейського пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, тому на виконання п. 17 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, зміст висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння мав бути повідомлений останньому в присутності поліцейського, який його доставив, чого зроблено не було і про що не здійснено відповідного запису у вищезазначеному висновку.

Крім того, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений у присутності поліцейський, відповідно поліцейський повинен був засвідчити висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, своїм підписом, оскільки це прямо передбачено графою 5 даного висновку, яка містить не тільки вимогу щодо зазначення посади, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціального звання та П.І.Б. поліцейського, який направив особу для огляду, але і містить необхідність проставлення підпису поліцейського, який був присутній під час огляду водія.

Проте, долучений до справи висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не містить підпису поліцейського.

Крім того, всупереч п. 17 та 20 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, водію ОСОБА_1 не був виданий другий примірник медичного висновку та ОСОБА_1 , як обстежувана особа, не був ознайомлений з результатами його огляду, зазначеними у цьому висновку, що підтверджується змістом медичного висновку, в якому підпис ОСОБА_1 у графі 11 висновку відсутній. Відповідно це свідчить про порушення також приписів п. 13 та 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (з наступними змінами та доповненнями).

Викладене дає підстави вважати, що оформлення результатів огляду водія ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я відбулося з порушенням ч. 4 ст. 266 КУпАП, п. 17, 20 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735 та п. 13 та 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (з наступними змінами та доповненнями), у зв`язку з чим складений за результатами огляду висновок, який засвідчує перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, є недійсним згідно п. 22 вищевказаної Інструкції та ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як слідує з п. 2) ч. 1 ст. 27 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційний суд аналізує судову статистику, вивчає та узагальнює судову практику, інформує про результати узагальнення судової практики відповідні місцеві суди, Верховний Суд.

Так, аналізуючи практику Дніпровського апеляційного суду щодо перегляду справ за ст. 130 КУпАП, слід звернути увагу на постанову судді Дніпровського апеляційного суду від 09.11.2023 у справі № 199/7904/23, якою було закрито провадження за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Мотивами закриття провадження стало істотне порушення процесуальних норм КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, який у розумінні ст. 251 КУпАП визнано недопустимим доказом по справі. Зокрема, встановлено, що уповноваженою особою УПП в Дніпропетровській області протокол про адміністративне правопорушення складено 18.09.2023 за подію правопорушення, яка мала місце 05.08.2023, тобто через сорок чотири дні. Апеляційний суд враховував ту обставину, що висновок щодо результатів медичного огляду водія був складений 10.08.2023, а повідомлення про його запрошення до підрозділу УПП в Дніпропетровській області для складання протоколу за вчинення ним адміністративного правопорушення складено 07.09.2023, тобто через двадцять вісім днів з дня складення висновку, що, на думку судді апеляційного суду, свідчило про безпідставність затягування працівниками патрульної поліції строку складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та істотного порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як зазначено вище поліцейський був присутній під час медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Проте, поліцейський не вжив заходів для складання протоколу про адміністративне правопорушення в межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП, тобто не пізніше двадцяти чотирьох годин, у двох примірниках, оскільки особа ОСОБА_1 була встановлена 20.10.2024 за паспортом громадянина України та посвідченням водія; повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу УПП в Дніпропетровській області ДПП за фактом вчинення адміністративного правопорушення складено лише 05.11.2024, а протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено поліцейським 21.11.2024, тобто на 31 день з моменту виявлення особи ОСОБА_1 , що суперечить приписам ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Крім того, всупереч ч. 2 ст. 254 КУпАП, другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення не було вручено або надіслано водію ОСОБА_1 за місцем його проживання, а долучено до справи разом із оригіналом; всупереч ч. 3 та 4 ст. 256 КУпАП поліцейський не забезпечив право ОСОБА_1 подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, не забезпечив право викласти свої пояснення щодо суті порушення, ОСОБА_1 не були роз`яснені вимоги ст. 63 Конституції України, права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що поліцейський був зобов`язаний зробити відмітку у протоколі.

У зв`язку із цим слід зазначити, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП істотно порушені вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (з наступними змінами та доповненнями), через що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.10.2024 є недійсним; істотно порушені вимоги ч. 2 ст. 254, ч. 3 та 4 ст. 256 КУпАП (істотно порушено право ОСОБА_1 на захист), через що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Гайдашевський проти України» від 06.02.2025 (справа за ст. 130 КУпАП) Суд визнав порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки апеляційний суд за власною ініціативою шукав ключові докази, які шкодять становищу обвинуваченого, і використав їх у своєму вироку, щоб заперечити аргументи, висунуті захистом. Жоден інший учасник адміністративного провадження не був присутній, щоб просити суд провести ці перевірки чи зібрати докази. Шукаючи такі докази за власною ініціативою та засуджуючи заявника на основі доказів, отриманих таким чином, апеляційний суд створив враження плутанини між ролями прокурора та судді та, відповідно, дав підстави для законних сумнівів щодо неупередженості суду за об`єктивною перевіркою.

ЄСПЛ в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, результат дослідження та оцінки доказів надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність долученими до справи доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в основу справи покладені докази, отримані з істотним порушенням вимог КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: В.О.Лисенко