Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/561/25
Єдиний унікальний №733/880/25
Постанова

Іменем України

14 травня 2025 року м. Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді: Карапиш Т.В.,

за участю секретаря: Щур О.П.,

особи, яка притягається

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи, що надійшли від ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , працюючої продавчинею у ФОП « ОСОБА_2 » АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 262888 від 23.04.2025 року, 23 квітня 2025 року близько 09 години 50 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 вчинила насильство в сім`ї відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 - висловлювалася нецензурною лайкою на його адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останнього.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала проти складеного відносно неї протоколу про адмінправопорушення та вину у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнала, вказавши, що 23 квітня 2025 року близько 09 години 50 хвилин перебувала на робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 та викликала поліцію через те, що до неї на роботу прийшов її колишній чоловік ОСОБА_3 . Будь-яких дій психологічного, фізичного чи економічного характеру відносно ОСОБА_3 вона не здійснювала.

На підтвердження показань особи, яка притягається до адмінвідповідальності, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що дійсно 23 квітня 2025 року близько 09 години 50 хвилин він приходив до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , де працює його колишня дружина ОСОБА_1 , проте жодних дій психологічного, фізичного чи економічного характеру відносно останньої він не здійснював, так само і ОСОБА_1 не здійснювала таких дій відносно нього.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адмінвідповідальності, свідка, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року (Заява № 16347/02) Суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ч.ч. 2,4 ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Із системного аналізу ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ч.ч. 2,4 ст. 3 Сімейного Кодексу України у сукупності з положеннями ст. 173-2 КУпАП вбачається, що домашнім насильством визнається таке, що було вчинено у сім`ї чи в межах місця проживання між родичами або колишнім подружжям.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надано протокол про адміністративне правопорушення від 23.04.2025 року серії ВАД № 262888 (а.с. 2); письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 3); копію письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с. 4); копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 23.04.2025 року серії АА № 498297 (а.с. 5).

Інші належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, пояснення свідків, матеріали фото- та відеофіксації правопорушення, в матеріалах справи відсутні, що позбавляє суд можливості об`єктивно та всебічно перевірити викладені у протоколі обставини.

Як встановлено судом, особа, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнала, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_3 .

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а інших доказів, які б були належними та допустимими та підтверджували наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутні.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутності події та складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а працівниками ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області на підтвердження складеного протоколу про адмінправопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не надано достатніх доказів про наявність події та складу такого адмінправопорушення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки суд прийшов до висновку про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На основі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 247, 283, 284, КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області на протязі 10 днів з дня винесення.

Суддя Т. В. Карапиш