Дата документу 06.05.2025
Справа № 334/3069/25
Провадження № 3/334/1256/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов за підсудністю з Національної поліції України Департаменту Патрульної поліції управління патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 292903 від 07.04.2025, складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до Закону України № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» 30.04.2025 р. відбулася державна реєстрація змін до відомостей про Ленінський районний суд м. Запоріжжя, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, відповідно до яких назву Ленінський районний суд міста Запоріжжя змінено на Дніпровський районний суд міста Запоріжжя.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 07.04.2025 о 00:16 год. в м. Запоріжжя, по вул. Ладозька, буд.34, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «renault logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільненість мови, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку на місці відмовився. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення. Він вказує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які підтверджують, що він у день та час, що зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, керував транспортним засобом. Пояснив, що коли прибули працівники поліції автмобіль стояв, він перебував в салоні свого автомобіля у дворі багатоквартирного будинку за місцем свого мешкання, збирався йти додому.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення. Вислухавши пояснення ОСОБА_1 суд встановив наступні обставини.

07.04.2025 року поліцейським 1 взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП рядовим поліції Пігур Н.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № ЕПР1 № 292903 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За вимогами пунктів 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далізаклад охорони здоров`я).

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом у час та місці, зазначені у протоколі, посилаючись на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять таких доказів.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху України передбачено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як роз`яснено в абз.1 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абз. 3,4 п. 27 даної постанови, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Безпосередньо диспозиція ст.130 КУпАП передбачає заборону та відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку особою, яка керує транспортним засобом.

Належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з його природи, є в тому числі докази, які містять зафіксований факт керування особою, відносно якої складено протокол, транспортним засобом.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 292903 від 07.04.2025 року; довідку про відсутність повторності за ст. 130 КУпАП; направлення на огляд водія транспортного засобу алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перерубування під впливом лікарських препартів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт співробітника поліції, компакт-диск з відеозаписом фіксації правопорушення.

Так, одним із доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення надано долучений до протоколу про адміністративне правопорушення диск із відеозаписами події, яка відбулася 07.04.2025 у нічний час.

З оглянутих відеоматеріалів, які додані до протоколу, встановлено, що на них відсутні відомості, які би підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «renault logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , 07.04.20525 о 00:16 год.

На оглянутих відеоматеріалах, які додані до протоколу, зафіксовано розмову поліцейських, рух автомобіля поліцейських містом, після чого автомобіль поліцейських зупинився біля припаркованого автомобіля, за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_1 . Після чого, до нього підійшли поліцейські, запропонували надати документи для перевірки.

Даний відеозапис не можу слугувати в якості доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на відео не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема рух транспортного засобу та сам момент зупинки транспортного засобу поліцейськими.

Вищевказані обставини, на переконання судді, свідчать про те, що дійсно ОСОБА_1 перебував у зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення час та місці, у транспортному засобі, який був припаркований, та не здійснював рух. Так, з досліджених в ході розгляду справи наданих суду письмових доказів судом не встановлено достовірних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 , відносно якого складено адміністративний протокол, керував зазначеним у протоколі транспортним засобом, а також фіксування того, що транспортний засіб перебував у русі, таким чином, дані, які б відображували вчинення останнім адміністративного правопорушення, відсутні.

Інші докази, що містяться в матеріалах справи, а саме: довідка про відсутність повторності та наявність посвідчення водія, рапорт поліцейського, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ОКЗ з НПД» ЗОР, у яких зазначено, що відповідні огляди не проводились, у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, окремо та у сукупності не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки вони не підтверджують той факт, що ОСОБА_1 у день, час та місці, зазначені в протоколі, керував транспортним засобом, тобто був водієм у розумінні п.1.10 ПДР України. Дані, викладені у рапорті співробітника поліції, згідно якого під час несення служби 07.04.2025 о 00:16 год. в м. Запоріжжя, по вул. Ладозька, буд.34, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «renault logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив 2.5 ПДР України. При спілкуванні з яким були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння і який від проходження огляду відмовився, не відповідають обставинам, встановленим судом, під час розгляду справи та спростовуються відомостями, зафіксованими на диску, що є додатком до протоколу.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту керування 07.04.2025 о 00:16 год. в м. Запоріжжя, по вул. Ладозька, буд.34, водій ОСОБА_1 керування транспортним засобом «renault logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , тому відсутні підстави для висновку, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про недоведеність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 .

Стаття 62 Конституції України зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Філіпова І. М.