БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/506/25
Провадження № 3/730/227/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКОПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 04 квітня 2025 року о 00:00:00 год у с. Ядути по вул. Набережна, 7 керував автомобілем «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук); від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та їхати до медичного закладу для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність по ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також шляхом публікації оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України від 30.04.2025р., але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутність, її відкладення чи письмових пояснень до змісту протоколу, не подав. Тому, з огляду на зазначені обставини, суд вважає за можливе провести розгляд даної адміністративної справи в межах наявних доказів у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, участь якої не є обов`язковою, що не є порушенням прав цієї особи, передбачених ст.268 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини (рішення в справах «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р., «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989р.), яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до приписів ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності; при цьому, має бути дотриманий порядок (процедура) провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ч.1-3 ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р., при наявності до того підстав огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У складеному працівником поліції адмінпротоколі серії ЕПР1 №290572 від 04.04.2025р. ОСОБА_1 вміняється у вину порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмова, особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (на місці та в медичному закладі), на підтвердження чого додано відеозапис з бодікамери, письмове пояснення ОСОБА_2 .

Водночас на доданому до адмінпротоколу відеозаписі з технічного засобу зафіксовано пошкоджений паркан у господарстві ОСОБА_2 , яка повідомляє поліцейським номер та колір автомобіля, який спричинив ДТП, та що в ньому було багато людей, проте не вказує хто був за кермом цього транспортного засобу на момент ДТП, а ОСОБА_1 вже потім за мостом пересів на водійське сидіння і поїхав далі. ОСОБА_1 неодноразово категорично заперечує факт керування автомобілем при пошкодженні паркану ОСОБА_2 , хоча погоджується відшкодувати потерпілій збитки, так як автомобіль належить йому; при цьому, відмовляється від вимоги поліцейського проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі.

У своєму письмовому поясненні ОСОБА_2 також зазначила, що за кермом автомобіля був ОСОБА_3 , який після наїзду на її паркан поїхав із місця ДТП, а далі біля мосту за кермо транспортного засобу пересів ОСОБА_1 .

Приписами п.1.10 Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, системний аналіз зазначених вимог законодавства вказує на те, що обов`язок по проходженню медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння покладається на особу, яка керує транспортним засобом, і адміністративній відповідальності за ст.130 КУпАП підлягають саме такі особи (водії).

Знаходження особи з ознаками чи в стані алкогольного сп`яніння без взаємозв`язку з керуванням транспортним засобом не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Сукупність доданих поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення доказів не дає жодних підстав стверджувати, що водієм автомобіля «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_2 , який 04 квітня 2025 року у с. Ядути по вул. Набережна, 7 пошкодив паркан ОСОБА_2 , був саме ОСОБА_1 .

Отже, правоохоронцями не вчинено необхідних дій для встановлення особи дійсного водія транспортного засобу, а недоведеність факту керування автомобілем ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП свідчить про те, що він не повинен був проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки п.2.5 Правил дорожнього руху покладає виконання такого обов`язку лише на водія.

Будь яких інших доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, особою, яка склала протокол про адміністративні правопорушення, всупереч вимог ч.2 ст.251 КУпАП до матеріалів справи не долучено.

Крім того, суд констатує, що всупереч вимог Інструкції поліцейські при спілкуванні з ОСОБА_1 не повідомили про наявність у того жодної з ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленням яких необхідно проходити огляд на визначення стану сп`яніння. Натомість із переглянутого відеозапису в ОСОБА_1 не вбачається наведених поліцейським у протоколі ознак алкогольного сп`яніння у виді нестійкої ходи, тремтінні пальців рук, а запах з порожнини рота камера не передає.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Відтак, суд приходить до висновку, що вищевказані дії працівника поліції вчинені з порушенням вимог ст.266 КУпАП, Інструкції й істотно обмежують законні права, свободи та інтереси ОСОБА_1 , а отже складений правоохоронцем протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім і беззаперечним доказом порушення притягуваним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність по ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 у вказаних у протоколі даті, часі та місці вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки за наслідками розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з нього не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 23, 33, 40-1, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець