Справа №521/6597/25
Номер провадження 3/521/3135/25
П О С Т А Н О В А

12 травня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Слободіна Антона Сергійовича від 09.05.2025 року (вх.№4829) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебувають адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

09.05.2025 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Слободіна Антона Сергійовича про проведення судового засідання, яке призначене на 12.05.2025 року о 14 год. 20 хв. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного комплексу «EasyCon» та ознайомлення із матеріалами справи в електронному вигляді із внесенням РНОКПП захисника в підсистему «Електронний суд».

12.05.2025 року клопотання отримано суддею Шевчук Н.О.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Слободіна Антона Сергійовича про проведення судового засідання, яке призначене на 12.05.2025 року о 14 год. 20 хв. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного комплексу «EasyCon» не потребує задоволення, враховуючи таке.

Оскільки норми КУпАП не регулюють порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення в режимі відеоконференції, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Відповідно до ч.7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Положеннями ст. 336 КПК України встановлений чіткий порядок та зазначені основні умови проведення судових засідань в режимі відеоконференції. Так, у вказаній статті зазначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: - неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; - необхідності забезпечення безпеки осіб; - проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; - необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Підтвердження особи учасника справи здійснюється з використанням засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», а в разі їх відсутності - у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Так, суд зазначає, що на даний час, система EASYCON не має високого довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), а такою системою є система «ВКЗ».

Відтак, у даному разі, заявник не позбавлений права на звернення до суду із заявою про проведення судового засідання в системі «ВКЗ» (https://vkz.court.gov.ua/).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Відтак, відмова у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції не є порушенням права на доступ до суду, з огляду на що, клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Слободіна Антона Сергійовича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою програмного комплексу «EasyCon» не потребує задоволення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Слободіна Антона Сергійовича в частині ознайомлення із матеріалами справи в електронному вигляді із внесенням РНОКПП захисника в підсистему «Електронний суд».

Керуючись ч.7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 268 Хаджибейський районний суд міста Одеси

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Слободіна Антона Сергійовича про проведення судового засідання, яке призначене на 12.05.2025 року о 14 год. 20 хв. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного комплексу «EasyCon» - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Слободіна Антона Сергійовича про ознайомлення із матеріалами справи в електронному вигляді із внесенням РНОКПП захисника в підсистему «Електронний суд» - задовольнити.

Внести в підсистему ЄСІТС «Електронний суд» дані адвоката Слободіна Антона Сергійовича (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Шевчук