Справа № 364/327/25
Провадження № 3/364/166/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, що надійшли 22.04.2025 від Батальйону № 2 Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП) з протоколами про адміністративні правопорушення від 13.04.2025 серії ВАД № 330717 та № 330941 щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених відповідно статтею 185 та статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.04.2025 о 09:55, перебуваючи по вул. Коцюбинського, 25, у селищі Володарка Білоцерківського району Київської області в п`яному вигляді, не виконував законну вимогу працівників поліції припинити правопорушення, виражався нецензурною лайкою до працівників поліції.

Крім того, згідно з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення від 13.04.2025 серії ВАД № 330941 ОСОБА_1 названого вище дня о 09:53, в тому ж місці, перебуваючи в громадському місці, біля магазину, виражався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим, як зазначено в протоколі, порушив людський спокій та громадський порядок.

Постановою суду від 23.04.2025 провадження в справах за названими вище двома протоколами про адміністративні правопорушення було об`єднано в одне провадження з метою дотримання передбачених статтею 36 КУпАП гарантій прав особи, щодо якої складено ці протоколи, та призначено судовий розгляд справи на 29.04.2025 з урахуванням необхідності дотримання балансу між забезпеченням реалізації прав сторони і розглядом справи протягом розумного строку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2024 у справі № 990SCGC/20/24).

У судове засідання 29.04.2025, відкладене на 13.05.2025 через неявку ОСОБА_1 , останній повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця проживання та номером мобільного телефону, що повідомлені ним під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а також за його зареєстрованою адресою місця проживання, що встановлена судом за даними Єдиного державного демографічного реєстру; повістки повернулися без вручення. При цьому від отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення на його мобільний номер телефону ОСОБА_1 відмовився, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 4).

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, та враховуючи повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за наявними матеріалами справи без участі ОСОБА_1 особи, щодо якої складено зазначений протокол про адміністративне правопорушення, суд виходить з такого.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 12.12.2024 у справі № 990SCGC/20/24, провадження № 11-222сап24, суддя має забезпечити необхідний баланс між дотриманням прав сторони і розглядом справи протягом встановленого законом строку або хоча б у розумні строки. При цьому розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та своєчасного (без невиправданих зволікань) розгляду і вирішення справи.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені статтею 268 КУпАП, за частиною першою якої така особа має право, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, статтями 173, 185 КУпАП, є обов`язковою (частина друга статті 268 КУпАП).

Суд наголошує, що добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній її участі в розгляді справи, недопущенні зловживань наданими правами, а безпідставне затягування справи нівелює завдання КУпАП, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1).

Інститут строків у судових провадженнях сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників судового процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до норм статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» судом застосовуються рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Так, згідно з практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням… Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (зокрема, рішення від 28.05.1985 у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства», рішення від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

У своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, ЄСПЛ виходив з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить по умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03), а так само в інших справах ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, суд виходить з того, що особа повинна добросовісно ставитися до користування своїми процесуальними правами, виконання своїх обов`язків, має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби національного законодавства для прискорення процедури слухання, не затягувати розгляд справи.

Подібні висновки і підходи застосовує також Верховний Суд у своїй практиці (зокрема, ухвали Касаційного кримінального суду від 16.12.2024 у справі № 341/546/19, Касаційного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі № 440/17704/23, Касаційного цивільного суду від 10.03.2025 у справі № 760/27605/20).

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що ОСОБА_1 обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173, 185 КУпАП, повідомлявся про судові засідання засобами поштового зв`язку на зареєстровану адресу місця його проживання (повістку не отримав через відсутність за цією адресою, як зазначено в повідомленні про повернення рекомендованої кореспонденції), а також на іншу адресу, названу ним працівникам поліції, за якою також не отримав повістки, як заначено в повідомленнях, через неправильно зазначену ним адресу, від отримання смс-повідомлень відмовився, самостійно не вживав заходів щодо отримання інформації про розгляд справи та не повідомляв іншої адреси для направлення йому кореспонденції, за таких обставин суд з метою забезпечення розгляду справи у розумні строки, вбачає можливим розглянути справу в межах складеного відносно названої особи протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у справі письмових і електронних доказів. Застосування приводу не вбачається можливим через відсутність достовірної інформації щодо адреси місця проживання ОСОБА_1 .

Дослідивши відомості, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

При цьому відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.06.1992 № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» (з подальшими змінами) злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги (рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 № 10-рп/2011).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення (протиправної поведінки) підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема: доданими до протоколів письмовими доказами та дисками з відеозаписами з нагрудних камер № 476435, № 476739, № 476393 та № 476291 від 13.04.2025.

Зокрема, з відеодоказів вбачається, що працівники поліції під час патрулювання 13.04.2025 близько 09:40 зупинили транспортний засіб марки «Вольво» («Volvo»), державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виявивши в останньої ознаки алкогольного сп`яніння, їй було запропоновано пройти огляд на стан такого сп`яніння. Також у транспортному засобі перебував пасажир ОСОБА_1 , який під час спілкування з працівниками поліції виражався до них нецензурною лайкою, на зауваження і неодноразові вимоги припинити такі дії не реагував, у зв`язку з чим 13.04.2025 о 09:55 його було затримано, застосувавши фізичну силу та спеціальний засіб кайданки і доставлено до Володарського СПД № 1 ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області. О 10:01 ОСОБА_1 відмовився від допомоги адвоката, медичної допомоги ШМД, а також від повідомлення родичів.

У зв`язку з наведеним суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за статтею 185 КУпАП як злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Підстав для додаткової кваліфікації дій ОСОБА_1 за статтею 173 КУпАП судом не вбачається, оскільки його протиправна поведінка стосовно працівників поліції за наведених у двох протоколах про адміністративні правопорушення обставин, на думку суду, охоплюється диспозицією статті 185 КУпАП.

Відповідно до гарантій статей 61, 62 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 35 КУпАП обставиною, що обтяжує його відповідальність за адміністративне правопорушення, є вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що вбачається з відеозаписів, доданих до протоколу, де ОСОБА_1 особисто зазначає про вживання алкоголю як причину того, що сам не керує автомобілем.

Передбачених статтею 34 КУпАП обставин, що пом`якшують його відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Зважаючи на усе наведене та враховуючи особу правопорушника, наявність однієї обтяжуючої та відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин, суд дійшов до висновку, що на правопорушника ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті 185 КУпАП, у виді штрафу ближче до мінімального розміру. Підстав для застосування інших видів адміністративного стягнення судом не вбачається, зокрема, й через відсутність даних щодо його місця роботи, інших відомостей, необхідних для обрання виду стягнення.

Крім того, на підставі статті 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір на користь держави у встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі.

Керуючись статтею 185 КУпАП, а також статтями 33-36, 40-1, 221, 251, 252, 276, 277, 283-285, 294, 300, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений протягом 15 днів, у разі несплати штрафу у цей строк постанова суду надсилається для примусового виконання, а штраф буде стягнуто у подвійному розмірі (статті 307, 308 КУпАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Копію цієї постанови надіслати ОСОБА_1 , прокурору та до Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП до відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____"_________ 202____ року.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.