Номер провадження 33/816/471/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Галишина А.В., розглянувши у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Галишина А.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами за те, що 23 листопада 2024 року о 20 год. 20 хв. в м. Суми просп. Тараса Шевченка, 14, керував транспортним Mercedes Benz Sprinter 906, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в найближчому закладі охорони здоров`я, категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Галишин А.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовився, оскільки темна пора доби не давала йому можливості пересвідчитись, що алкотестер сертифікований, при цьому, твердження поліцейських з приводу того, що останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, були безпідставними і образливими. ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації в військовій частині НОМЕР_2 , впродовж того дня транспортував солдатів, які віддали життя за Україну, а тому, відлучення його навіть у найближчий заклад охорони здоров`я, було недозволеним. З відеозапису вбачається, що саме ці обставини ОСОБА_1 і намагався пояснити поліцейським та довести, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а такий його стан пов`язаний з наслідком роботи, яку він виконує - перевезення вантажу-200 та допоміжною функцією у решті дотичних до цього робіт, більше того, останній був довгий час без їжі, що викликало у нього пост голодний стан, що у сукупності зі стресом, призводить до того, що у людини відбуваються певні метаболічні процеси організму, які можуть спровоковати запах, схожий на алкоголь.

Однак, працівники поліції на це уваги не звернули та склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №180630 від 23 листопада 2024 року, допустивши, при цьому, упередженість, що є неприпустимим та таким, що порочить честь, гідність та ділову репутацію органів поліції в цілому.

Крім того, як вказує апелянт, визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, призвело до порушення прав та інтересів його дітей, оскільки останній, окрім того, що є військовослужбовцем, ще є батьком двох неповнолітніх дітей віком 10 та 15 років, і в його обов`язки, окрім іншого, входить їх утримання, при тому, що він є єдиним їх годувальником.

Також, апелянт наголошує, що ОСОБА_1 не був завчасно повідомлений про судовий розгляд, що позбавило його скористатись правом, визначеним ст.ст.268, 277-2, 279 КУпАП, а саме, приймати участь у судовому засіданні, надавати свої пояснення, заперечення щодо доказів, наданих поліцейськими.

З врахуванням зазначеного, на думку захисника, наявні підстави для скасування прийнятого суддею суду першої інстанції рішення, з закриттям провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доповівши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Галишина А.В. на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180630 від 23 листопада 2024 року, Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано відмову останнього від проходження огляду на визначення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 листопада 2024 року до КНПСОР «ОКМЦСНЗ», підставою для складання якого стало те, що у особи, яка керувала транспортним засобом, було виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та що такий огляд не проводився, а також відеозапису події з нагрудної камери працівника поліції.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Його даними підтверджується як зупинка транспортного засобу під керуванням, як було встановлено, ОСОБА_1 , те, що під час спілкування працівники поліції виявили у останнього явні ознаки сп`яніння, запропонували водієві пройти огляд на виявлення такого стану від чого він відмовився. Поведінка ОСОБА_1 щодо працівників поліції була образливою, на їх зауваження та пропозиції він відповідав агресивно, посилався на те, що оскільки є військовослужбовцем, жодної розмови з ними вести не буде, а буде спілкуватись лише з представниками ВСП, яких, у подальшому, і було викликано та у присутності яких, останній, в черговий раз, відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, який йому було запропоновано пройти поліцейськими.

Зазначені обставини і стали підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що останньому було оголошено з повідомленням про те, що справа у суді буде розглядатись у Ковпаківському районному суді м. Суми 09 грудня 2024 року, що, у свою чергу, спростовує доводи захисника стосовно того, що його підзахисного не було повідомлено про судовий розгляд.

Крім того, апеляційний суд, з врахуванням вказаного відеодоказу, вважає надуманими та безпідставними посилання апелянта стосовного того, що від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився через темну пору доби, що не давало йому можливості пересвідчитись, що алкотестер сертифікований, оскільки таких сумнівів останній взагалі не висловлював, а одразу, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, висловлювався до них нецензурною лайкою, зазначав, що він перевозе груз 200, показував фотографії та звинувачував їх у тому, що вони нічого не розуміють.

В той же час, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 , як водій, не мав право, а був зобов`язаний, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, на пропозицію працівників поліції, пройти огляд на стан сп`яніння, проте, від проходження такого огляду відмовився, і на даний час до діючого законодавства України не внесено змін, за яких військовослужбовців, які виконують певні завдання, чи мають дітей, було б звільнено від адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та не піддано адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність складання протоколу та відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено і під час апеляційного перегляду таких обставин встановлено не було.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Галишина А.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.