ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/218/23 Номер провадження 33/814/28/25Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н. В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Деркач А.С., представника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - адвоката Рохманова В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу цього адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, місцевий суд дійшов висновку про те, що в дорожній ситуації водій ОСОБА_3 користувався перевагою в русі, а водій ОСОБА_2 своїми діями створював небезпеку для руху ОСОБА_3 , у зв`язку з чим у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення органом поліції ОСОБА_3 ставилось у вину те, що він 25 лютого 2023 року о 09 годині 13 хвилин по вул. Заводській у сел. Шишаки Миргородського р-ну Полтавської обл. у порушення вимог п.п.12.1, 13.1 ПДР України, керуючи автомобілем «Fiat Tempra», н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб не допустити зіткнення з автомобілем «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яким виконувався поворот ліворуч, та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим виїздом на узбіччя і збив електроопору.

Такі дії ОСОБА_3 органом поліції кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять скасувати постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2023 року, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накласти на нього відповідне стягнення. Свої вимоги мотивують тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: причиною ДТП були протиправні дії ОСОБА_3 щодо невиконання вимог ПДР України, натомість ОСОБА_2 дотримався приписів цих Правил; висновок експертизи №6 від 31 березня 2023 року, виключно на який послався місцевий суд, є помилковим, грунтується на довільних, неповних і неправильних вихідних даних, наданий виключно на підставі версії ОСОБА_3 та без урахування показань ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , яким цей висновок не відповідає. Водночас апелянти посилаються на те, що за наявної суперечності показань ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 із показаннями ОСОБА_3 суд першої інстанції не викликав і не допитав у судовому засіданні ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , який, при цьому, отримав тілесні ушкодження внаслідок ДТП.

Під час апеляційного провадження його учасниками були висловлені такі позиції:

адвокат Рохманов В.І. просив скасувати постанову місцевого суду, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винуватим за ст.124 КУпАП і закрити провадження у справі щодо останнього у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ст.38 КУпАП;

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 навели твердження на підтримку обставин, викладених у апеляційних скаргах;

ОСОБА_3 і його представник адвокат Нагайник М.Г., заперечили проти апеляційних скарг.

Суд апеляційної інстанції заслухав адвоката Рохманова В.І. та інших учасників провадження в попередніх судових засіданнях, дослідив докази, перевірив матеріали провадження, проаналізував аргументи учасників провадження та дійшов висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційних скарг.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У силу ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених у ст.255 КУпАП.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Цією конструкцією законодавець передбачив настання негативних наслідків у вигляді майнової шкоди.

Об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення включає три обов`язкові елементи: діяння - порушення правил безпеки дорожнього руху; наслідки - пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; причинний зв`язок між порушенням правил безпеки дорожнього руху й зазначеними наслідками.

Відсутність хоча б одного з наведених вище елементів виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпаП.

Використання правил встановлення необхідного причинного зв`язку, які покладено в основу практичного застосування теорії необхідного спричинення, дозволяє встановити, що в процесі послідовного розвитку протиправної дії в часі наслідок із необхідністю походить від конкретного діяння, вчиненого особою, а не знаходиться щодо нього у випадковому відношенні. Діяння повинно породжувати наслідки як результат негативного, руйнівного впливу на об`єкт адміністративно-правової охорони, коли діяння є головною і визначальною умовою настання відповідного наслідку. Це правило, в тих ситуаціях, коли в розвиток причинного ряду втілюються дії інших осіб, що, відповідно, обумовлює необхідність наступної юридичної оцінки декількох чинників, які певною мірою впливають на настання передбачених законом наслідків, є ключем до розв`язання питання про наявність чи відсутність підстави адмністративної відповідальності конкретної особи.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, і суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати зазначену в протоколі фабулу правопорушення.

Такий висновок узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд не має права самостійно редагувати фабулу адміністративного правопорушення, а так само відшукувати докази на користь "обвинувачення", оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

При цьому, в рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття "обвинувачення" національними судами.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 ставилось у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме те, що він 25 лютого 2023 року о 09 годині 13 хвилин по вул. Заводській у сел. Шишаки Миргородського р-ну Полтавської обл. у порушення вимог п.п.12.1, 13.1 ПДР України, керуючи автомобілем «Fiat Tempra», н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб не допустити зіткнення з автомобілем «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яким виконувався поворот ліворуч, та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим виїздом на узбіччя і збив електроопору (а.с.1).

У судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 підтвердив те, що 25 лютого 2023 року приблизно о 09 годині 13 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Fiat Tempra», н.з. НОМЕР_1 , у якому він (свідок ОСОБА_4 ) перебував як пасажир таксі, рухався по вул. Заводській у сел. Шишаки Миргородського р-ну Полтавської обл. У цей час справа на узбіччі стояв автомобіль «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , і під час наближення до нього його водій ОСОБА_2 , за декілька метрів від транспортного засобу «Fiat Tempra», н.з. НОМЕР_1 , розпочав здійснювати маневр повороту ліворуч, виїхавши на смугу руху проїзної частини, в межах якої рухався ОСОБА_3 . У такий спосіб автомобіль «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , перекрив дорогу транспортному засобу «Fiat Tempra», н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим ОСОБА_3 почав гальмувати, щоб уникнути зіткнення, але керований ним автомобіль не встигав загальмувати на слизькому дорожньому покритті, затим ОСОБА_3 об`їхав автомобіль «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , виїхав на зустрічну смугу руху й транспортний засіб «Fiat Tempra», н.з. НОМЕР_1 , зіткнувся з електроопорою, від чого останній автомобіль отримав механічні пошкодження. Під час події, в тому числі в ході об`їзду ОСОБА_3 виявленої перешкоди контактування (навіть незначного тертя) автомобілів «Fiat Tempra», н.з. НОМЕР_1 , та «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , не було, оскільки ОСОБА_3 оминув останній транспортний засіб не впритул. Автомобіль «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , не зазнав пошкоджень від ДТП.

При цьому, свідок ОСОБА_4 підтвердив те, що не має будь-яких відносин, не був знайомий із обома водіями до ДТП і перевіркою матеріалів провадження не встановлено підстав обмовити одного з них із боку свідка ОСОБА_4 .

Такі ж за змістом обставини щодо розвитку механізму події свідок ОСОБА_4 повідомляв і безпосередньо після ДТП, що підтверджується технічним носієм інформації, на якому записано відеозаписи з нагрудних камер поліцейських (а.с.17).

Наведені вище показання свідка ОСОБА_4 об`єктивно узгоджуються з даними схеми місця ДТП і фотоматеріалів із її місця, які не містять будь-яких відомостей про наявність у транспортного засобу «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , від ДТП механічних пошкоджень (а.с.9-13).

Це підтверджується і даними технічного носія інформації, на якому записано відеозапис із нагрудної камери поліцейського, про те, що на місці ДТП поліцейський у присутніх осіб, зокрема, водіїв з`ясував, що зіткнення між транспортними засобами не було (а.с.17).

У протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначено про зіткнення між автомобілями «Fiat Tempra», н.з. НОМЕР_1 , та «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , наявність у останнього транспортного засобу будь-яких пошкоджень (а.с.1).

Отже, із наведених вище взаємоузгоджених і підтверджуючих зміст один одного доказів у їх сукупності вбачається, що між автомобілями «Fiat Tempra», н.з. НОМЕР_1 , та «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , не відбувалось контактування і транспортний засіб «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , у ході події не отримав пошкоджень, а тому твердження ОСОБА_2 і його представника про спричинення лівій частині автомобіля «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , унаслідок ДТП незначних потертостей не знайшли свого підтвердження та спростовуються сукупністю викладених вище доказів.

Таким чином, оскільки між автомобілями «Fiat Tempra», н.з. НОМЕР_1 , та «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , не мало місце контактування та останній транспортний засіб не отримав пошкодження від ДТП, то є відсутнім факт вчинення ОСОБА_3 ДТП щодо транспортного засобу «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання обгрунтованими доводів, наведених у апеляційних скаргах, та їх задоволення.

З огляду ж на відсутність зіткнення транспортних засобів аналіз висновку експертизи №6 від 31 березня 2023 року та показань експерта ОСОБА_5 щодо розрахунку швидкісного режиму ОСОБА_3 і відстані, на якій знаходився «ІЖ 21251», н.з. НОМЕР_2 , у момент створення небезпеки для руху не здатні вплинути на встановлені вище обставини.

Водночас питання зіткнення ОСОБА_3 із електроопорою в контексті наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, про що йдеться в протоколі, за змістом наведеного діяння, наслідків і причинного зв`язку між ними не стосується заподіяння шкоди ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , а тому в цій частині оскаржувана постанова не підлягає перегляду за апеляційними скаргами ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Що стосується посилань апелянтів на те, що суд першої інстанції не викликав і не допитав у судовому засіданні ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , то можливість реалізації прав, передбачених законом, у тому числі й тих, про які йдеться в апеляційних скаргах, сторонам провадження було надано під час провадження в суді апеляційної інстанції, якими вони й скористалися в повному обсязі в спосіб, який уважали за необхідне, та забезпечено можливість надати показання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду.

Ураховуючи викладене вище, апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2023 року щодо ОСОБА_3 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун