Справа № 463/8198/24 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н. В.
Провадження № 33/811/571/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі захисників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокатів Жукровського Ярослава Івановича, Федчишина Андрія Євгеновича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Жукровського Ярослава Івановича на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 20 березня 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 24 серпня 2024 року о 01:20 год. в м. Винники по вул. Галицька, 19, керував автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу номер 002282 від 24 серпня 2024 року, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КупАП. Останній від керуванням транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Жукровський Я.І., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження в справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що місцевим судом було безпідставно відхилено клопотання подані стороною захисту, а саме про відвід судді, виклик свідка та ознайомлення з матеріалами судової справи.

Звертає увагу, що суд з власної ініціативи вчинив дії по збору доказів.

Наголошує, що підписи у протоколі та інших документах були вчиненні під значним психологічним тиском працівників поліції та є недопустимими доказами, а результати лабораторного дослідження зразків біологічного середовища є сумнівними.

Окрім того, 28 квітня 2025 року адвоката Федчишин А.Є, в інтересах ОСОБА_1 , подав додаткові пояснення, в яких зазначає, що лабораторне дослідження зразків біологічного середовища було проведено 26 серпня 2024 року, через дві доби після складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №116853 від 24 серпня 2024 року.

Звертає увагу, що в п. 21 акту медичного огляду відсутні записи, окрім того лікар встанови діагноз ОСОБА_1 без проведення лабораторного дослідження зразків біологічного середовища.

Також, 13 травня 2025 року адвокат Жукровський Я.І. , в інтересах ОСОБА_1 , подав додаткові пояснення, в яких зазначає, що судом першої інстанції безпідставно відхилено клопотання сторони захисту, окрім того огляд на стан наркотичного сп`яніння було проведено з порушеннями.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 13 травня 2025 року, не прибув, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвокатів Жукровського Я.І. та Федчишина А.Є., які просили проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні адвокати Жукровський Я.І. та Федчишин А.Є., заявили клопотання про допит лікаря КНП ЛОР «Львівський медичний цент превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_2 .

Розглянувши клопотання сторони захисту, про виклик свідка, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності виклику зазначеного вище свідка, а саме лікаря ОСОБА_2 ... Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 24 серпня 2024 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, окрім того дане клопотання було предметом розгляду в суді першої інстанції, відтак суд не вбачає доцільності у виклику зазначеного свідка, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Заслухавши виступ захисників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №116853 від 24 серпня 2024 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в лікаря нарколога;

- висновком №002282 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 серпня 2024 року (а.с.4), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 було діагностовано стан наркотичного сп`яніння;

- рапортом працівників поліції (а.с.7), з якого вбачається, що працівника поліції було виявлено транспортний засіб «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в період дії комендантської години, під час опитування в нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, огляду було проведено в КНП ЛОР «Львівський медичний цент превенції та терапії узалежнень»;

- відповіддю директора КНП ЛОР «Львівський медичний цент превенції та терапії узалежнень» М. Кабанчик (а.с.44), з якої встановлено, що у біологічному середовищі ОСОБА_1 було виявлено амфетамін 2623ng/ml, стан наркотичного сп`яніння діагностується від 300 ng/ml;

- роздруківкою результатів аналізатора біохімічного автоматичного Cobas c311 (а.с. 47), відповідно до якої у біологічному середовищі ОСОБА_1 виявлено амфетамін (2623ng/ml );

- інформацією з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002282 від 24 серпня 2024 року (а.с. 46), з якої встановлено, що у водія ОСОБА_1 були відібрані зразки біологічного середовища (сечі), та під час лабораторного тестування виявлено амфетамін , постановлено заключний діагноз - наркотичне сп`яніння;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом у судовому засіданні, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у період дії комендантської години, опитування водія під час якого в нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. У медичному закладі у водія ОСОБА_1 було відібрано зразки біологічного середовища (сечі), проведено його клінічне обстеження та тестування зразків біологічного середовища за допомогою експрес тесту на вміст наркотичних речовин в сечі, результат якого показав позитивний результат на амфетамін, на підставі чого лікарем було діагностовано у водія наркотичне сп`яніння. Зафіксовано процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Твердження апелянта, що місцевим судом було безпідставно відхилено клопотання подані стороною захисту, апеляційний суд відхиляє, оскільки як встановлено з матеріалів справи, місцевим судом розглянуто клопотання сторони захисту надано їм належну правову оцінку.

Твердження апелянта, що суддя суду першої інстанції з власної ініціативи вчинив дії по збору доказів, апеляційний суд розцінює критично, оскільки клопотання про витребування доказів було подано адвокатом Федчишиним А.Є. (а.с. 22).

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735., наказом КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» №172 від 12 грудня 2022 року «Про порядок проведення медичних оглядів для визначення у водія транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно із ч. 1,2,3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 1 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 12 розділу І цієї Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, жодного упередженого ставлення в працівників поліції до ОСОБА_1 не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

У зв`язку із чим не заслуговують на увагу аргументи апелянта, що підписи у протоколі та інших документах були вчиненні під значним психологічним тиском працівників поліції та є недопустимими доказами.

Твердження апелянта, що результати лабораторного дослідження зразків біологічного середовища є сумнівними, апеляційний суд відхиляє.

Так, згідно пунктів 4, 7 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, метою проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

При цьому пунктом 8 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні відомості, що свідчать про неправильність проведення лабораторного дослідження зразків біологічного середовища, оскільки в результаті такого було дотримано вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та уточнено кількісний показних наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння у водія.

Апеляційний суд не приймає до уваги аргументи апелянта, що лабораторне дослідження зразків біологічного середовища було проведено 26 серпня 2024 року, через дві доби після складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №116853 від 24 серпня 2024 року, оскільки відповідно до п. 10 розділу III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Доводи апелянта, що в п. 21 акту медичного огляду відсутній запис, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер, окрім того в п. 21 зазначено, що досліджуваним біологічним середовища була сеча, а в п. 22 зазначено, що тестування було проведено о 2 год 49 хв. 24 серпня 2024 року тест №2282.

Апеляційний суд зазначає, що діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, встановлюється не тільки на підставі результатів тестування, а лікар звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб,запах алкоголю з порожнини рота, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.

Клінічні дані в поєднанні із результатом експрес тесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

Як вбачається з матеріалів справи лікарем було проведено клінічне обстеження водія ОСОБА_1 та тестування біологічного середовища за допомогою експрес тесту, який показав позитивний результат на амфетамі.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Жукровського Я.І. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Личаківського районного суд м. Львова від 20 березня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Жукровського Ярослава Івановича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.