Номер провадження 3/754/1787/25
Справа №754/5792/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2025 року

суддя Деснянського районного суду м. Києва Банах О.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16.04.2025 до Деснянського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2025 року серії ЕПР1 №293584, 07 квітня 2025 року о 16 годині 08 хвилин в м. Києві по вул. Закревського, 16, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасника дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на шлагбаум, що зачинявся позаду. Під час ДТП транспортний засіб та шлагбаум отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Олексієнко М.М. просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначив про те, що ДТП сталось в результаті дій працівника охорони ТОВ «АД Дизель». Так, після заїзду на територію ТОВ «АД Дизель» охоронець наказав ОСОБА_1 здати назад, тобто виїхати за територію підприємства. ОСОБА_1 , переконавшись у тому, що позаду немає перешкод, почав рух назад, як у цей момент шлагбаум, що був піднятий, почав опускатись, внаслідок чого пошкодив автомобіль, а саме розбив заднє скло та утворив вм`ятину на кузові автомобіля. На підтвердження зазначених обставин захисник надав фотозображення ушкоджень автомобіля, характер яких, на переконання захисника, свідчить, що пошкодження починаються зверху автомобіля та йдуть до низу, що підтверджує опускання шлагбауму в момент, коли автомобіль ОСОБА_1 перебував під ним, а тому в діях водія ОСОБА_1 не вбачається порушень вимог п. 10.9 ПДР України, які перебували б у причинному зв`язку із виникненням ДТП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав думку захисника.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він працює охоронцем на ПрАТ «КИЇВХАРЧОБУД», 07.04.2025 року на територію підприємства без дозволу заїхав автомобіль Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 . Він зупинив даний автомобіль та наказав виїхати з території, водій даного автомобіля почав виїжджати з території заднім ходом та в`їхав у шлагбаум та зламав його.

Суд, вислухавши промови учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до п.10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 у відповідній редакції, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , після заїзду на територію ТОВ «АД Дизель» охоронець наказав йому здати назад, тобто виїхати за територію підприємства. ОСОБА_1 , переконавшись у тому, що позаду немає перешкод, почав рух назад, як у цей момент шлагбаум, що був піднятий, почав опускатись, внаслідок чого пошкодив автомобіль, а саме розбив заднє скло та утворив вм`ятину на кузові автомобіля. Зазначив, що він діяв згідно вказівок охоронця, не порушував жодних правил.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він працює охоронцем на ПрАТ «КИЇВХАРЧОБУД», 07.04.2025 року на територію підприємства без дозволу заїхав автомобіль Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 . Він зупинив даний автомобіль та наказав виїхати з території, водій даного автомобіля почав виїжджати з території заднім ходом та в`їхав у шлагбаум та зламав його.

З фотоматеріалів, наданих стороною захисту, вбачається, що пошкодження на транспортному засобу ОСОБА_1 починаються з верхньої частини автомобіля, майже з даху, та йдуть приблизно до середини автомобіля. Із зображення шлагбауму, який перебуває у опущеному положенні, видно, що висота, на якій він розташований, унеможливлює утворення пошкоджень транспортного засобу у їх фактичному місці розташування, якщо б обставини події були такими, як описано у протоколі.

Аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , фототаблиці, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол за порушення пункту 10.9 Правил дорожнього руху, а саме під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Однак, при судовому розгляді справи не встановлено будь-яких порушень зазначених пунктів Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 , про які вказано у протоколі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 за вказівкою охоронця ПрАТ «КИЇВХАРЧОБУД» покинути територію підприємства, почав рух заднім ходом, намагаючись покинути зазначену територію. Починаючи рух, водій пересвідчився, що шлагбаум був відкритий, під`їхавши ближче до нього, шлагбаум почав різко опускатись до низу і вдарив по автомобілю ОСОБА_1 , тобто останній не був спроможний передбачити дану перешкоду для руху та вжити відповідних заходів для уникнення зіткнення для запобігання ДТП, оскільки дані обставини були раптовими та непередбачуваними. У зв`язку з наведеними обставинами суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom) від 14 березня 2002 р., заява № 46477/99, у якій ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, який є застосовним і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року в справі №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно з яким винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь. Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». При цьому, як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Оскільки в суді не було встановлено порушень водієм автомобіля Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 п. 10.9 Правил дорожнього руху, провадження по притягненню до адміністративної відповідальності останнього за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, враховуючи, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, та виходячи з норм ст. 247 КУпАП, не вбачаю підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 124, п.1 ч. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя: О.Л. Банах