Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6872/24 Головуючий у 1-й інст. Мороко С. В.
Номер провадження №33/4805/631/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

16 травня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 вересня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн без позбавленням права керування транспортними засобами та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 22 квітня 2025 року, через засоби поштового зв`язку, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження в справі закрити. З одночасним поданням апеляційної скарги ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поданого клопотання апелянт посилається на те, що до квітня 2025 року нічого не знав про винесення оскаржуваної постанови, з її змістом ознайомився лише 10.04.2025 через свого представника. Вказав, що копію оскаржуваної постанови не отримував, як і судові повістки, матеріали справи не містять документів з його підписом.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, що її подала з наступних підстав.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, останнім днем подання апеляційної скарги на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 вересня 2024 року, було 04 жовтня 2024 року.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2024 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області постановлено судове рішення. Участі у розгляді справи ОСОБА_1 не приймав, проте останній неодноразово повідомлявся судом про час та місце її розгляду (а.с. 12, 13, 14, 15)

Як вбачається із даних сайту Єдиного реєстру судових рішень, постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 була оприлюднена 27 вересня 2024 року, що надавало можливість особі вчасно звернутися до суду за отриманням копії постанови особисто або через свого представника. Як вбачається з матеріалів справи відносно ОСОБА_1 знав про наявність даного протоколу, як зазначив в апеляційній скарзі «очікував виклик до суду поштовим або телефонним зв`язком».

Апеляційний суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій він просить відізвати постанову про накладення штрафу у зв`язку з його сплатою (а.с. 22). Окрім того, міститься квитанція від 17.10.2024 про сплату останнім визначеного штрафу у розмірі 17 000 грн та судового збору у розмірі 605,60 грн (а.с. 23-24).

Вищезазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, у передбачений законом строк довідався про результати судового розгляду та зміст судового рішення, при бажанні мав можливість реалізувати право на апеляційне оскарження без порушення строку.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення.

Разом з цим, норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).

Норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 по справі №3-774гс16 (№58986625 в ЄДРСР) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд наголошує, що з часу складання протоколу про адміністративну правопорушення та з часу ухвалення оскаржуваного рішення пройшло майже вісім місяців, при цьому, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не вчинено жодної дії щодо реалізації свого права на оскарження судового рішення, про наявність якого йому було безумовно відомо.

Вказані обставини свідчать про відсутність перешкод для подачі апеляційної скарги у встановлений законом строк, а доводи апеляційної скарги не містять посилань на такі обставини, які б дійсно об`єктивно могли зашкодити йому своєчасно подати апеляційну скаргу. Будь-яких інших посилань на поважність причин надто значного пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не навів, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суду не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій для подання апеляційної скарги, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 вересня 2024 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Григорусь Н.Й.