Справа № 751/2319/25 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В.
Провадження № 33/4823/454/25
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Дворніченка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Дворніченка М.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 06 березня 2025 року, о 09 год. 46 хв., у місті Чернігові, по вул. Литовська, 34Д, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом Krone, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`янінні. Зі згоди водія, у встановленому законом порядку, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Драгер ARMF-0271, результат огляду позитивний 0,40‰. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився. У подальшому, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря-нарколога. Результат огляду позитивний, що підтверджується висновком ЧОПНЛ №205 від 06.03.2025. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Дворніченко М.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги посилається на те, що у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, він заперечував вживання спиртних напоїв, був не згодний з показниками технічного приладу 0.25 проміле, що згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається. А тому, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом. Апелянт, посилаючись на ст.62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Зазначені вимоги судом першої інстанції виконано не в повному обсязі.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутня, з огляду на наступне.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №263566 від 06.03.2025, ОСОБА_1 , 06 березня 2025 року, о 09 год. 46 хв., в місті Чернігові, по вул. Литовська, 34Д, керував транспортним засобом Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом Krone, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`янінні. Зі згоди водія, у встановленому законом порядку, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Драгер ARMF-0271, результат огляду позитивний 0,40‰. З результатом огляду не погодився. У подальшому зі згоди водія, у встановленому законом порядку, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря-нарколога. Результат огляду позитивний, що підтверджується висновком ЧОПНЛ №205 від 06.03.2025. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).

З Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №205 від 06.03.3025 убачається, що огляд водія ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками такого стану, як запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», показчик тесту становив - 0, 25 проміле (а.с.24).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. Під час спілкування у поліцейських виникла підозра про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, водій погодився. Результат огляду - 0,40 проміле, з яким водій не погодився, а тому йому запропонували пройти огляд у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу, де огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, в установленому законом порядку проводився за допомогою спеціального технічного приладу, результат першого продуття становив - 0,30 проміле, другого продуття - 0,25 проміле. При цьому водій постійно наголошував, що він не вживав спиртні напої, кожного дня приймає ліки «Корвалол». Після цього, поліцейський роз`яснив водію, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з технічними характеристиками приладу «Драгер», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.

Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.

З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння. Більш того, при перевищенні покажчика приладу на 0,05 від норми, з урахуванням допустимої норми похибки в робочих умовах у покажчиках приладу, присутність запаху алкоголю малоймовірна.

Отже, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю у повітрі, що видихав водій ОСОБА_1 , не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

За таких обставин, коли зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у водія не було, застосування технічного приладу показало наявність алкоголю в незначній кількості більше від норми, що з урахуванням допустимої похибки в роботі технічного приладу, свідчить про його тверезий стан та виключає відповідальність за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Відтак, апеляційним судом встановлено, що місцевий суд при розгляді даної справи не перевірив дотримання поліцейським вищезазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а його висновки в постанові про доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст.9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає безумовному скасуванню, а провадження у справі - закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Дворніченка М.М. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний