Справа № 539/1970/25
Провадження № 3/539/524/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2025 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши матеріал, що надійшов від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:
13 квітня 2025 року близько о 21.00 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлював образи, висловлював погрози фізичною розправою стосовно своєї матері громадянки ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ).
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (далі Протокол) складено 13 квітня 2025 року поліцейським СРПП Лубенського РВП, сержантом поліції Демченком Миколою Олександровичем.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (станом на дату вчинення правопорушення)(далі КУпАП). ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП (постанова Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 серпня 2024 року у справі №539/3178/24 (а.с.9).
23 квітня 2025 року Протокол надійшов для розгляду до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області та призначений до розгляду на 13 травня 2025 року.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.
Згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.
Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП підтверджується:
1. Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 серпня 2024 року у справі №539/3178/24, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 170,00 грн.
2. Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13 квітня 2024 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_2 звернулася до органів поліції із усною заявою про домашнє насильство.
3. Поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 13 квітня 2024 року, яка зазначила про те, що її син ОСОБА_1 прийшов до її місця проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та почав погрожувати їй фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого вона викликала працівників поліції.
4. Також до кривдника застосовано терміновий заборонний припис від 13 квітня 2025 року, де вказано, що ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 1 (одну) добу.
Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
З урахуванням викладеного, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП, доведена повністю.
Як визначено частиною третьою статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
З огляду на вищевказане, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП та вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 (нуль) копійок.
Крім того, відповідно до положення статті 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Частиною шостою статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та частиною шостою статті 21-8 Закону України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
З огляду на досліджені матеріали справи та встановлені обставини, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою унеможливлення у майбутньому вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, зміни його насильницької поведінки, формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, враховуючи повторність вчинення останнім правопорушення пов`язаного з вчиненням домашнього насильства, вважаю за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_1 в порядку статті 39-1 КУпАП на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 40-1, 173-2, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 5 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 (нуль) копійок.
На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 2040 (дві тисячі сорок) гривень 00 (нуль) копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку, визначеному статею 39-1 КУпАП до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" строком на 3 (три) місяці.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі неявки для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, зобов`язані надати протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В. Рудалєва