Справа № 944/1208/25
Провадження №3/944/947/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

09 березня 2025 року о 11 год. 05 хв. ОСОБА_1 в с.Дубровиця Яворівського району Львівської області по вул.Млинки, 5, керував автомобілем марки "Крайслер Вояджер", номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі водій відмовився. Водія відсторонено від керування транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

06.05.2025 захисник ОСОБА_1 , адвокат Кузнєцов А.І., подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначає, що ОСОБА_1 був зупинений працівника поліції незаконно. Крім цього, відеозапис «01757» починається з часу 11:10 год, однак в протоколі і рапорті інспектор зазначає, що дане авто було зупинено о 11:05 год. Крім цього, ОСОБА_1 10.03.2025 звернувся до КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» для проведення огляду на стан сп`яніння. Згідно наданої за результатами огляду довідки, у організмі ОСОБА_1 не виявлено заборонених речовин. З відеозапису, долученого до матеріалів справи, у ОСОБА_1 не вбачається жодних ознак наркотичного сп`яніння. Враховуючи наведене, просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні, яке відбулось 06 травня 2025 року, захисник ОСОБА_1 , адвокат Кузнєцов А.І., надав пояснення аналогічні, викладеним у клопотанні про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні, яке відбулось 06 травня 2025 року, ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 09 березня 2025 року керував автомобілем марки "Крайслер Вояджер", номерний знак НОМЕР_2 . Після зупинки, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак він відмовився, оскільки поспішав виконати усний наказ командира, у відповідності до якого він мав поїхати в сторону м.Жовкви по запчастини до автомобіля. Оскільки не виконати наказ командира він права не мав, відтак пройти огляд та поїхати з поліцейськими до медичного закладу в м.Львів не міг. В цей час він себе погано почував і в нього була підвищена температура. В подальшому відносно нього було складено даний протокол, після чого він поїхав виконувати наказ командира, за кермом був ОСОБА_2 та через 1,5 год. вони повернулися на службу. По прибуттю у військову частину, він доповів про дані обставини командиру військової частини та разом з ним поїхали до АДРЕСА_2 здавати аналізи на виявлення стану наркотичного сп`яніння. Однак це була неділя та зазначений заклад не працював. На наступний день вони знову поїхали до м.Львова, де у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» здали аналізи на визначення стану наркотичного сп`яніння, результат був негативний. Просить закрити провадження у справі.

В судовому засіданні 06.05.2025, свідок ОСОБА_3 пояснив, що він є начальником служби забезпечення військової частини НОМЕР_1 , де проходить військову службу ОСОБА_1 09.03.2025 він відправив водія ОСОБА_1 для придбання автозапчастин, недалеко м.Жовкви. Після поверненнея до частини, ОСОБА_1 повідомив, що його зупинили працівники поліції та склали протокол за те, що він відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки поспішав виконати його наказ. Вони зателефонували адвокату і одразу поїхали до медичного закладу в м.Львів щоб пройти такий огляд самостійно. Однак медична установа, що по вулиці Пекарській була зачинена, оскільки це була неділя. На наступний день вони поїхали у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», де ОСОБА_1 здав відповідні аналізи. Згідно довідки у ОСОБА_1 нічого не виявлено. Зазначив, що йому відомо, що у ОСОБА_1 09.03.2025 була підвищена температура. На його погляд, ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, ознак не бачив.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та подане клопотання, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил Дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266640 від 09.03.2025, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З оглянутого відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що 09 березня 2025 року ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Крайслер Вояджер", номерний знак НОМЕР_2 . В подальшому його було зупинено, оскільки номерний знак автомобіля було закріплено у не встановленому місці. Під час спілкування з працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а тому йому була висловлена пропозиція пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився.

Суд не бере до уваги доводи захисника Кузнєцова А.І. про те, що в протоколі зазначено час зупинки ОСОБА_1 09.03.2025 о 11:05 год, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, такий у зазначений час керував транспортним засобом, протокол про адміністративне правопорушення було складено 09.03.2025 о 11:21 год.

Що стосується покликання захисника на те, що ОСОБА_1 було незаконно зупинено, то таке повністю спростовується відеозаписом події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зупинено за те, що він керував транспортним засобом, в якому був закріплений номерний знак у не встановленому місці.

Що стосується посилання захисника та ОСОБА_1 на те, що після проходження в добровільному порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, в нього не було виявлено жодних заборонених наркотичних речовин, то суд зазначає, що до матеріалів справи не долученого жодного доказу про відсутність таких речовин в біологічному середовищі ОСОБА_1 станом на 09.03.2025. Крім цього, з відповіді №256 від 17.03.2025 КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» вбачається, що 10.03.2025 ОСОБА_1 звернувся в клінічно-діагностичну лабораторію медичного центру за власною заявою та надав біоматеріали (сечу) для лабораторного дослідження на наявність наркотичних речовин та лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Результат лабораторного дослідження був виданий на руки ОСОБА_1 . Отже, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в медичному центрі у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не проходив.

Судом встановлено, що у ОСОБА_1 не відбирались зразки біологічного середовища відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735. Такі надано самостійно ОСОБА_1 разом із власною заявою. Тобто походження зразків біологічного середовища, які надано ОСОБА_1 на дослідження лікарю, працівниками закладу охорони здоров`я не перевірялись, та такого обов`язку останні не мали.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 є водієм, отримав посвідчення водія, а тому повинен знати ПДР України та сумлінно виконувати їх. Так, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є, серед іншого, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

У постанові від 20 лютого 2019 по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким, керування транспортним засобом є виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на визначений строк.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя М.О. Білецька