Справа №: 307/652/25
Провадження № 3/307/283/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 14 лютого 2025 року, ОСОБА_1 , 14 лютого 2025 року, приблизно о 18 год., на напрямку 279 прикордонного знаку, порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року, повторно протягом року після накладення на нього 09 травня 2025 року, адміністративного стягнення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, а саме, на північній околиці населеного пункту Грушово, на відстані 400 метрів до лінії державного кордону, де заборонено вільне без дозволу органу охорони державного кордону, переміщення, в межах прикордонної смуги, був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний Пост» спільно з офіцером оперативно розшукової групи та військовослужбовцем національної гвардії України, при пробі незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через Державний кордон України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кустрьо М.М. до суду не прибув, подав клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту спроби перетинання ним кордону. Зазначив, що ОСОБА_1 не мав наміру перетинати кордон. В той день він під`їхав до прикордонної застави у с. Грушово, так як йому зателефонував його знайомий, якого затримали, та мав передати ключі ОСОБА_1 . При вході до прикордонної застави черговий солдат запросив ОСОБА_1 пройти на територію застави, оскільки з ним має намір поспілкуватися командир. ОСОБА_1 погодився, пред`явив посвідчення УБД, поспілкувався з командиром, після чого поїхав. Про те, що на нього був складений протокол він нічого не знав. ОСОБА_1 підтверджує, що раніше на нього скаладали протокол за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки під час повернення в Україну на пункті пропуску під час перевірки документів, були відсутні відомості про виїзд із України, хоча ОСОБА_1 здійснював перетин кордону з України на пункті пропуску, але він не заперечував щодо ухваленого рішення та сплатив штраф.

Вважає, що протокол на нього цього разу склали тільки тому, що його вже притягували до відповідальності за аналогічною статтею. Причини для перетину кордону України у незаконний спосіб у нього відсутні, оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, має відстрочку та може перетнути кордон у законний спосіб.

Дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку про закриття вказаної справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення керуючись таким.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2025 року, відомо, що ОСОБА_1 , 14 лютого 2025 року, приблизно о 18 год., на напрямку 279 прикордонного знаку, порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року, повторно протягом року після накладення на нього 09 травня 2025 року, адміністративного стягнення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, а саме, на північній околиці населеного пункту Грушово, на відстані 400 метрів до лінії державного кордону, де заборонено вільне без дозволу органу охорони державного кордону, переміщення, в межах прикордонної смуги, був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний Пост» спільно з офіцером оперативно розшукової групи та військовослужбовцем національної гвардії України, при пробі незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через Державний кордон України (а. с. 1).

Оскільки, склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням та відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому, та оскільки, об`єктом правопорушення за ст. 204-1 КУпАП є особливі суспільні відносини у сфері охорони державного кордону, а об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад), то з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність об`єкта та об`єктивної сторони даного правопорушення, а отже і складу правопорушення в цілому.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено у чому саме полягала спроба ОСОБА_1 незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України, які саме дії ним були вчинені у здійснені такої спроби, та, у свою чергу, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 , які долучені до протоколу, оскільки до вказаного протоколу не долучено жодних доказів про спробу незаконного перетину кордону, зважаючи на те, що ОСОБА_1 був виявлений на відстані 400 метрів від державного кордону та відсутності будь-яких активних дій з боку ОСОБА_1 щодо спроби такого перетину.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад такого адміністративного правопорушення як спроба незаконного перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинена повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановила:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р.Сас