Справа № 243/3075/25
Провадження № 3/243/1880/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 травня 2025 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Фалін І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 4 Краматорського РУП Головного Управління Національної Поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, особи з інвалідністю 2 групи, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

06.03.2025 о 13-00 год. ОСОБА_1 перебуваючи біля крамниці «Зефір» розташованої по вул. Целінна, в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, таємно викрав велосипед марки «Салют» червоного кольору, вартість якого, згідно висновку експерта № 10103/2025 від 13.03.2025 складає 1237,50 грн., чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини скоєного правопорушення зазначеними у протоколі, провину визнав повністю, просив суд суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 600611 від 08.04.2025 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Тобто обов`язковою умовою настання відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП є вартість викраденого чужого майна на момент вчинення правопорушення, що не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатної особи становить 3028 грн, таким чином податкова соціальна пільга (неоподаткований мінімум доходів громадян) дорівнює - 1514 грн. Тому 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів станом на 01.01.2025 року становить 757 грн.

До протоколу серії ВАД № 600611 від 08.04.2025 також долучено:

-електронний рапорт від 31.03.2025 про реєстрації матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП ОСОБА_1 ;

-письмові пояснення ОСОБА_1 , якими останній підтверджує, що 06.03.2025 о 13-00 год. перебуваючи біля крамниці «Зефір» розташованої по вул. Цілинна, в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, таємно викрав велосипед марки «Салют» червоного кольору;

-постанова про закриття кримінального провадження від 29.03.2025, згідно з якою вирішено направити матеріали для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП;

-висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 13.03.2025 № 10/03/25, згідно якого ринкова вартість велосипеда «Салют», червоного кольору, станом на момент вчинення кримінального правопорушення 06.03.2025 становить 1237,50 грн.;

- повідомлення лікаря-нарколога КНП «Медичний центр з профілактики та залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ № 4/290 від 11.03.2025 та лікаря-психіатра КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» № 322 від 11.03.2025, якими підтверджується перебування ОСОБА_1 на відповідному обліку;

-довідка з ДІ МВС та УІАП ГУ НП в Донецькій області від 21.03.2025, якою підтверджується притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 185 КК України 28.11.2024;

- характеристика, відповідно до якої за повідомленням секретаря виконавчого комітету Черкаської селищної ради Філіппов О.М. характеризується посередньо;

- виписка із акту огляду МСЕК до довідки серії ДОН-7 № 042626, відповідно до якої ОСОБА_1 22.10.2008 встановлена друга група інвалідності безстроково.

Як зазначалося вище, частиною 1 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.51 КУпАП, оскільки вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення 06.03.2025, згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 13.03.2025 № 10/03/25, становить 1237,50 грн., тобто більше 0,5 та менше ніж два неоподатковувані мінімумі доходів громадян.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Між тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували вартість викраденого чужого майна на момент вчинення правопорушення, що не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що станом на 01.01.2025 року становить 757 грн.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Судом враховується, що санкція частини 1 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність, у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

В свою чергу санкція частини 2 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у разі перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 51 КУпАП на ч.2 ст. 51 КУпАП, порушуються його права та погіршується його становище.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що аналіз доказів, які містяться в матеріалах справи дають підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП є доведеними поза розумним сумнівом та до останнього слід застосувати адміністративне стягнення необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових порушень у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення є визнання вини, такі, що обтяжують адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника (є особи з інвалідністю 2 групи), суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових правопорушень.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, його необхідно звільнити від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 51, ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн., який перерахувати на номер рахунку (IBAN) UA0005658; отримувач - Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/21081100; ; банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 21081100; найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області Іван Юрійович Фалін