Провадження № 3/127/2366/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0005449 від 31.03.2025 ОСОБА_1 31.03.2025 на трасі М 21 Виступовочі Житомир Могилів-Подільський 310 км здійснював провадження господарської діяльності транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , а саме: виконував перевезення пасажирів власним транспортним засобом на замовлення без одержання ліцензії на даний вид перевезення та не зареєстрований, як ФОП згідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» та Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Разом з тим, 06.05.2025 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Із даного клопотання слідує, що ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнає, з огляду на наступне.

У матеріалах адміністративної справи відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без отримання відповідної ліцензії.

Також, відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, зі ст. 42 ГК України вбачається, що обов`язковою умовою підприємництва є систематичність, а оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які вказували б на те, що ОСОБА_1 займається даною діяльністю на постійній основі, останній просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, клопотання ОСОБА_1 проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 0005449 від 31.03.2025 ОСОБА_1 31.03.2025 на трасі М 21 Виступовочі Житомир Могилів-Подільський 310 км здійснював провадження господарської діяльності транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , а саме: виконував перевезення пасажирів власним транспортним засобом на замовлення без одержання ліцензії на даний вид перевезення та не зареєстрований, як ФОП згідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» та Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Дана норма закону є бланкетною, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом, а відтак у протоколі про це адміністративне правопорушення мають бути зазначений закон, який передбачає одержання дозволу або іншого документа дозвільного характеру та який всупереч цим приписам особа не виконала.

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, для здійснення господарської діяльності фізична особа повинна бути зареєстрована в установленому законом порядку.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП крім протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи додано фото автомобіля та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Отже, як вбачається, у матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б доводили вину ОСОБА_1 .

Крім того, у випадку разового здійснення торговельної діяльності, такі дії не можуть кваліфікуватись як заняття господарською діяльністю, так як такі дії мають носити систематичний характер, оскільки відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Під господарською діяльністю відповідно до ст. 3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною 1 ст. 55 ГК України встановлено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

У відповідності до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто, суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (ст. 164 КУпАП) в даному випадку має виступати суб`єкт господарської діяльності.

В матеріалах справи не містяться відомостей про те, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт господарювання..

Враховуючи наведене, судом встановлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення викладеного у протоколі, оскільки самостійно не здійснює господарську діяльність і не зареєстрований відповідно до закону як підприємець та не є керівником чи іншою посадовою особою господарської організації, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької діяльності, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Матеріали справи також не містять даних про те, що така діяльність здійснювалась систематично, тобто на постійній основі, що є обов`язковою ознакою господарської діяльності та наявність мети отримання прибутку.

Таким чином, судом не встановлені об`єктивні дані на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював саме підприємницьку діяльність без державної реєстрації, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративне правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 164, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: