П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали справи про адміністративне порушення за протоколом начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про ідентифікаційний номер платника податку в матеріалах справи відсутні, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

27.04.2025 року начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №145944 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Підставою для складання даного протоколу стало те, що о 17 год., 40 хв. 26.04.2025 року на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відбулось порушення державного кордону двома громадянами України, жителі Житомирської та Івано-Франківської області, на напрямку 306-307 прикордонного знаку, вході з`ясування обставин правопорушення було встановлено що о 16 год. 27 хв. прикордонним нарядом «Оператор комплексу спеціальних технічних засобів» у складі двох військовослужбовців старший сержант ОСОБА_2 та солдат ОСОБА_3 було виявлено рух трьох осіб на території аеропорту, про що здійснили доповідь прикордонному наряду «Старший зміни прикордонних нарядів» лейтенанту ОСОБА_1 , проте старший зміни прикордонних нарядів не вислав прикордонний наряд «Група Реагування» пояснюючи це тим, що це охорона аеропорту, перевірочні заходи не були проведені, що призвело до подальшого порушення державного кордону групою осіб.

Своїми діями лейтенант ОСОБА_1 порушив вимоги статей 11, 16 (cт. 11 «Необхідність виконання завдань оборони України, захисту їй суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань міжнародних зобов`язань покладає на військовослужбовців такі обов`язки:... беззастережно виконувати накази командирів (начальників)...; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою внучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України:... знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно», ст., 16 Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, отже здійснив вказані дії в умовах воєнного стану, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Підтримав надані ним письмові пояснення з викладеними в таких мотивами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. (ст.245 КУпАП).

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З наданих суду пояснень ОСОБА_1 слідує, що в період з 08.00 26.64.2024 року по 20.00 26.04.2025 року виконував наказ на охорону державного кордону у прикордонному наряді «Старший зміни прикордонних нарядів» на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », постановку наказу на охорону державного кордону здійснював начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковник ОСОБА_4 . Під час несення служби, інформації про можливе порушення державного кордону на ділянці відповідальності від ПОРВ (з м.д. н.п. Ужгороді, взаємодіючих органів, місцевого населення, персоналу ВМО, начальника відділу прикордонної служби йому не надходило. О 16.27 26 квітня від п/н «ОКСТЗ» солд. ОСОБА_3 (курсант НАДПСУ) надійшла доповідь, що за допомогою стаціонарної камери HIKVISION яка знаходиться в тилу ділянки в лісо полосі 250 метрів від загороджувального паркану ДПСУ було зафіксовано рух трьох осіб які знаходилися на території режимного об`єкту за якім здійснюється цілодобова охорона та огороджений парканом, а саме аеропорт м. Ужгород на територію якого прохід стороннім особам заборонений тому він сприйняв цих осіб як обслуговуючім персонал аеропорти або охорона , які здійснюють обхід території та ним було прийнято рішення здійснювати посилене спостереження за даним напрямком та діями даних осіб, так як доступу на територію аеропорту військовослужбовці відділу прикордонної служби Ужгород не мають. Доповіді від п/н «ОКСТЗ» ст. с-нт ОСОБА_2 (курсант НАДПСУ), яка здійснювала спостереження за біспектральною камерою на напрямку 307 п/зн про рух трьох осіб на території аеропорту, які рухаються до загороджувального паркану ДПСУ не надходило, що підтверджується відсутністю запису в робочому зошиті п/н «ОКСТЗ». О 16.55 26 квітня від суміжної сторони надійшла інформація про спостереження ними за допомогою камер відеоспостереження рух 2-х невідомих осіб на напрямку 306-307 п/зн України в СР. По даному факту, негайно було здійснено доповідь начальнику відділу прикордонної служби підполковнику ОСОБА_5 , за вказівкою якого, після затвердження рішення на проведення спеціальних дій з пошуку порушників, було розпочато їх проведення, а саме: визначено завдання черговому підрозділу проінформувати ПОРВ (з м.д. АДРЕСА_2 ), ВВВБ по НОМЕР_1 прикордонному загону, взаємодіючі органи та сусідні підрозділи та п/н, підготувати до висилки прикордонний наряд «Група реагування». О 16.56 вислав прикордонний наряд «Група реагування» у складі 3-х військовослужбовців на чолі із (ПНВ-НВМО л-нтом ОСОБА_6 +2 e/сл на а/м « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в/н НОМЕР_2 ) із завданнями пошуку осіб можливо причетних до протиправної діяльності на напрямку 305-307 п/зн. визначено додаткове завдання п/н «ПП» у складі солдата ОСОБА_7 спільно з 1 в/сл, який виконував наказ на охорону ЦКУ на. напрямку 308-309 п/зн щодо пошуку осіб можливо причетних до протиправної діяльності на напрямку 306-308 п/зн. О 17.40 надійшла інформація від суміжної сторони про затримання ними 2 громадяни України (чоловіки з документами, жителі Житомирської та Івано-Франківської області на відстані 200 метрів від ДК на напрямку 306-307 п/зн. Стверджувати, що це саме ці особи, які рухалися по території аеропорту порушили державний кордон з України в Словацьку Республіку на напрямку 306-307 п/зн з об`єктивних причин не може так як підхід та подолання загороджувального паркану та прохід осіб по КСС та подолання другого загороджувального паркану біспектральна камера, яка знаходиться на напрямку 307 п/зн не зафіксувала.

Матеріали запровадженого відносно ОСОБА_1 протоколу не містять жодного належного та допустимого доказу на спростування вказаних показань ОСОБА_1 .

Матеріали запровадженого протоколу також не містять жодних інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , зокрема відсутні дані щодо часу, місця та кількості правопорушників державного кордону України.

Крім цього, до матеріалів справи не долучено акту службового розслідування щодо вказаного правопорушення та будь які інші докази на підтвердження обставин викладених у протоколі.

Таким чином, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було порушено вимоги ст. 251 КУпАП та не зібрано достатніх доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, до матеріалів справи не додано доказів вчинення правопорушення саме ОСОБА_1 .

Крім того, наявність лише протоколу про адміністративне правопорушення не може бути визнано беззаперечним доказом вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого нормами КУпАП

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладені фактичні обставини справи, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, оскільки такий діяв на виконання та у відповідності до покладених на нього службових обов`язків, а матеріали справи доказів зворотного не містять.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), в яких Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і вважає, що провадження по справі слід закрити за відсутністю в діях останнього ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст.9, ч. 1 ст.172-15 КУпАП, п. 1ст. 247 КУпАП, ст. ст.283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк