Справа №295/4249/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Людмила Василівна, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Примака В.М., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

21.03.2025 об 11 годині 41 хвилині у м. Житомирі по проспекту Миру 21, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю ВАЗ 21124, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, у результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.11. ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що за вказаних у протоколі обставин він рухався на своєму автомобілі Opel Vivaro з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по вул. Богунській. По проспекту Миру їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який увімкнув покажчик повороту праворуч на вул. Богунську. У той час, коли ОСОБА_1 звільнив йому дорогу, автомобіль ОСОБА_2 різко повернув вліво, у результаті чого виникла ДТП на зустрічній смузі.

Захисник просив закрити провадження у справі за відсутності у діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, оскільки вважає, що ДТП сталася через порушення ПДР іншим учасником руху - ОСОБА_5 , який увімкнув покажчик повороту праворуч, чим ввів в оману ОСОБА_1 , що в результаті призвело до ДТП.

У судовому засіданні інший учасник ДТП ОСОБА_2 пояснив, що у вказаний у протоколі день, час і місці він рухався прямо по проспекту Миру у м. Житомирі в напрямку м. Звягель. Він не вмикав правий покажчик повороту, оскільки не мав наміру повертати на вул. Богунську. Вважає, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 показав, що за вказаних у протоколі обставин він їхав в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , поруч із останнім. Водій, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, пересвідчився, що зліва та справа немає транспортних засобів. Автомобіль ОСОБА_2 рухався по головній дорозі з увімкненим правим покажчиком повороту. Останній на середині дороги різко змінив напрямок руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Вказав, що виїзд на розворот ОСОБА_2 здійснив з правої крайньої смуги, різко змінивши напрямок руху.

Свідок ОСОБА_3 показав, що за вказаних у протоколі обставин, він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , який був за кермом автомобіля, стояли на перехресті, чекаючи виїзду на головну дорогу, всіх пропустили. Автомобіль під керуванням ОСОБА_2 мав намір повернути з головної дороги праворуч, дистанція була орієнтовно 50 метрів. Коли вони були вже практично на зустрічній смузі, ОСОБА_2 із крайньої правої смуги різко почав рух вліво, увімкнувши покажчик повороту праворуч.

Працівник УПП у Житомирській області ОСОБА_7 , викликаний до суду за клопотанням сторони захисту, пояснив, що 21.03.2025, прибувши на місце події за викликом, на проїзній частині дороги було виявлено два автомобіля, в одному з яких був водій і два пасажири, а в іншому лише водій. Встановили, що ОСОБА_1 виїжджаючи із другорядної дороги, мав намір повернути ліворуч, інший водій рухався прямо по головній дорозі. ОСОБА_1 із пасажирами стверджував, що ОСОБА_2 увімкнув покажчик повороту праворуч, маючи намір повернути на вул. Богунську, проте поїхав прямо. Зазначив, що схему ДТП складав інший поліцейський зі слів її учасників, свідки події опитані на місці, що зафіксовано на бодікамеру. На відео не видно ввімкнутого покажчику повороту на автомобілі ОСОБА_2 , у діях якого не встановлено порушень ПДР, тому підстави для складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення відсутні.

Суд не вбачає необхідності у призначенні судової автотехнічної експертизи, що є правом, а не обов`язком суду, оскільки у матеріалах справи міститься достатньо доказів для встановлення фактичних обставин події без застосування спеціальних технічних знань, які дозволяють зробити відповідний висновок на підставі аналізу досліджених у справі доказів про наявність чи відсутність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Разом із тим, сторона захисту не була позбавлена можливості надати до суду висновок експерта, зроблений за її зверненням, тому суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про призначення експертизи, яке вважає необгрунтованим, з огляду, зокрема, і на відсутність у ньому вихідних даних тощо.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, іншого учасника ДТП, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , працівника УПП в Житомирській області Перегуди Б.М., дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши наданий ОСОБА_1 відеозапис із місця події, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений ПДР, затвердженими постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001.

Згідно з п. 1.10 ПДР дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Пунктами 1.3 і 1.9 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

За п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його винуватість підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД1 № 745873 від 21.03.2025, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, не викликає сумнівів у достовірності внесених до нього даних, які на час розгляду справи ніким не спростовані. Зі змісту протоколу вбачається, що внаслідок порушення ПДР транспортні засоби отримали механічні пошкодження;

- схемою місця ДТП від 21.03.2025, на якій графічно зображено місце зіткнення транспортних засобів та зафіксовано характер та локалізація механічних ушкоджень транспортних засобів. Будь-яких заперечень щодо схеми місця ДТП на момент її складання та підписання учасниками ДТП не зазначено;

- письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , які він підтвердив у судовому засіданні;

- відтвореним у судовому засідання відеозаписом з місця події, який на переконання суду підтверджує факт порушення ОСОБА_1 п. 16.11. ПДР;

Зібрані докази, на переконання суду, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, є належними та допустимими, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

Пояснення ОСОБА_1 надані у судовому засіданні суд розцінює, як захисну позицію особи з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вони суперечать та не узгоджуються з іншими матеріалами справи. Наданий останнім відеозапис із місця події також не спростовує відомостей, зазначених у протоколі та схемі місця ДТП.

Показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , викликаних за клопотанням сторони захисту, які є відповідно другом та кумом ОСОБА_8 , тому можуть бути зацікавленими у непритягненні останнього до адміністративної відповідальності, суд не може покласти в основу рішення, оскільки повідомлені ними обставини, зокрема, про те, що водій ОСОБА_2 , рухаючись по проспекту Миру, увімкнув правий покажчик повороту, що також вони пояснювали на місці події, не впливають спростовують факту порушення ОСОБА_9 ПДР.

Аналіз вивчених матеріалів справи, пояснень учасників ДТП, свідчить про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, повинен був надати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, тим самим не дотримався вимог п. 16.11 ПДР, що призвело до виникнення ДТП, внаслідок якої транспортні засобі отримали механічні пошкодження.

Інші твердження та доводи ОСОБА_1 та його захисника, зокрема, щодо похилого віку ОСОБА_2 не свідчать про невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 16.11. ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, дії останньго кваліфіковано правильно, вина особи доведена повністю.

Будь-яких інших клопотань, заяв та доказів, зокрема, щодо оскарження дій або рішень працівників поліції в порядку ст. 267 КУпАП, частинами 1, 2 ст. 286 КАС України до суду не надано.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП.

При цьому суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки вважає, що застосування покарання у виді штрафу у даному разі досягне мети запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2025 році 605, 60 грн).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

(Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.