Єдиний унікальний номер 741/686/25
Провадження № 3/741/401/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 13 травня 2025 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.

та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ЕПР1 № 297611), передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України,

встановив:

17 квітня 2025 року до суду надійшов зазначений протокол про адміністративне правопорушення, суть якого зводиться до того, що 11 квітня 2025 року близько 19 години 20 хвилин в м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області по вул. Тракторна ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автомобілем) «ВАЗ-2121», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, здійснену за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, чим порушив пункт 2.4 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, надав суду пояснення, суть яких зводиться до того, що 11 квітня 2025 року він керував автомобілем по вул. Молодіжна, їхав додому, а тому повернув на вул. Залізняка. Він ( ОСОБА_1 ) бачив, що по вул. Молодіжна перебували працівники поліції, приблизно за 250 метрів від нього. Через город він ( ОСОБА_1 ) заїхав до себе у двір, після чого до нього під`їхали працівники поліції та лише у цей момент увімкнули проблискові маячки та звуковий сигнал. По дорозі додому він ( ОСОБА_1 ) нічого не порушував, не тікав, рухався зі швидкістю близько 20 км/год, не чув звукового сигналу та не бачив увімкнених проблискових маячків. У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він ( ОСОБА_1 ) їхав по вул. Тракторна, хоча фактично він рухався додому по вул. Залізняка.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відтак, по аналогії права, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення та на збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

У цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Частиною 1 ст. 122-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додані докази, які б підтверджували той факт, що 11 квітня 2025 року близько 19 години 20 хвилин в м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області по вул. Тракторна ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом (автомобілем) «ВАЗ-2121», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, здійснену за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, чим порушив пункт 2.4 ПДР України.

На відеозаписах, які додані працівниками поліції до матеріалів справи, зафіксовано, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі попереду службового автомобіля поліції на значній відстані. Жодних ознак того, що ОСОБА_1 тікав від працівників поліції та умисно не виконував вимогу про зупинку, не зафіксовано.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, і його склад в діях ОСОБА_1 , тобто версія події, яка викладена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, особою, яка уповноважена на їх складання, не доведена за допомогою належних та допустимих доказів перед судом поза будь-яким розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Киреєв