Справа № 752/7862/25
Провадження №: 3/752/3513/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 274478 від 18.03.2025, ОСОБА_1 17 березня 2025 року о 22:45, керуючи транспортним засобом «BMW 523I», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вул. Армійська, 11, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Викликався шляхом направлення смс-повідомлення з АСДС «Д-3», яке отримав.

Також дата судового засідання відображалась на веб-сайті Голосіївського районного суду м. Києва в рубриці список справ, призначених до розгляду.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини ОСОБА_1 мав у розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

У зв`язку з тим, що судом вживалися заходи щодо виклику ОСОБА_1 , однак останній в судове засідання не з`явився та клопотань про відкладення розгляду справи не направив, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за його відсутності.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 274478 від 18.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 керуючи автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не підлягає обстановці, на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно о якого ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.03.2025; картку обліку адміністративного правопорушення; витяг з бази «Армор» з інформацією відносно транспортного засобу «BMW 523I», д.н.з. НОМЕР_1 , а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього кодексу є, зокрема, охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і нецхильного додержання Конституції і законів України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Відповідно до практики ЄСПЛ забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби сторона обвинувачення цьому не сприяла. Здобуті в такий спосіб докази не можуть бути використані для доведення винуватості особи.

У своїх рішеннях ЄСПЛ розробив критерії для того, щоб відрізняти провокування вчинення злочину, яке суперечить ст. 6 Конвенції, від дозволеної поведінки під час законних таємних методів у кримінальних розслідуваннях. Зокрема, у випадку визнання заяви про підбурювання такою, що не є явно необґрунтованою, для визнання доказів допустимими суду належить з`ясувати, чи було слідство «по суті пасивним», чи був би злочин вчинений без втручання влади. При цьому тягар доведення того, що підбурення не було, покладається на сторону обвинувачення.

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що, коли поліцейські під`їхали до автомобіля «BMW 523I», д.н.з. НОМЕР_1 , то вказаний автомобіль стояв припаркований з вимкненим двигуном і не рухався. В салоні автомобіля перебував ОСОБА_1 та особа жіночої статі. На запитання поліцейської хто є водієм вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 повідомив, що автомобіль стоїть на місці вже деякий час, водій автомобіля пішов, натомість він з дівчиною просто сидять в автомобілі та не планують нікуди їхати.

Виявивши у ОСОБА_1 візуальні ознаки наркотичного сп`яніння та не маючи можливості притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з метою здобуття відповідних доказів поліцейська надала ОСОБА_1 вказівку сісти за кермо та від`їхати в інше місце, щоб звільнити дорогу для проїзду поліцейського автомобіля.

Після того, як ОСОБА_1 виконав відповідну вказівку, поліцейські зупинили автомобіль «BMW 523I», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та розпочали процедуру огляду водія на стан сп`яніння, в ході якої ОСОБА_1 відмовився від походження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, мотивуючи тим, що не керував транспортним засобом.

Надаючи оцінку відповідним діям поліцейської, суд вважає, що вони не відповідають завданням КУпАП та Закону України «Про національну поліцію», оскільки вони були безпосередньо спрямовані не на запобігання, а навпаки на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Виявивши у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, працівники поліції не виконали імперативних приписів закону про відсторонення його від керування транспортним засобом, натомість навмисно допустили до керування для наступної зупинки, чим вчинили провокацію правопорушення.

Отриманий внаслідок провокації з боку поліцейських, зафіксований на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських доказ керування ОСОБА_1 транспортним засобом є недопустимим та не може бути використаний на підтвердження винуватості останнього.

Окрім вказаного відеозапису, жодних інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, керуючись приписами ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність поза розумним сумнівом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а тому на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 40-1, 130, 247, 251, 252, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Ф. Токман