П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2025 Справа №607/9207/25 Провадження №3/607/3859/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого спецпрацівником Дитяча міська лікарня, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено в судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 відносно якого винесено терміновий заборонний припис серії АА №438331 від 16.04.2025, о 22.55 год. 16.04.2025 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , телефонував до постраждалої ОСОБА_2 , та висловлював словесні образи, чим порушив вимоги п.п. 1, 2, 3 термінового заборонного припису, яким йому заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, контактувати в будь-який спосіб з постраждалою особою, а також останній зобов`язався залишити місце проживання (перебування) із постраждалою особою на термін 10 діб.

Крім цього, 17 квітня 2025 року о 00.44 год. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , прийшов за місцем проживання постраждалої ОСОБА_2 , стукав у двері та спілкувався із нею, чим порушив вимоги п.п.1, 2, 3 термінового заборонного припису серії АА №438331 від 16.04.2025, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.2 ст.173-8 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився і про причину неявки в суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до частини 2 статті 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який не з`явився до зали судових засідань, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи - ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №734622 від 29.04.2025, серії ВАД №734623 від 29.04.2025; електронних рапортах поліцейського від 17.04.2025; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 29.04.2025; копії форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29.04.2025 за результатами заповнення якої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки «низький»; терміновому заборонному приписі серії АА №438331 від 16.04.2025 винесеного у зв`язку зі скоєнням ОСОБА_1 , домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 в якому міститься ряд зобов`язань; копії форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16.04.2025 за результатами заповнення якої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки «високий»; копії постанови Тернопільського міськрайонного суду від 22.04.2025 згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП; копії постанови Тернопільського міськрайонного суду від 17.03.2025 згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, а саме - невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення суд приймає до уваги суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу винного, його матеріальне становище, та вважає, що останньому слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафуу межах санкції статті за якою ОСОБА_1 притягається до відповідальності та яка була чинна на момент вчинення правопорушення останнім - у вигляді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.173-2, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-8 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо