П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2025 Справа №607/7528/25 Провадження №3/607/3317/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., за участю прокурора Яциків О.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником юридичного відділу ТОВ «ОСП Корпорація Ватра»,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 115 від 09.04.2025, ОСОБА_1 , припинивши виконання обов?язків присяжного Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, та відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язане з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 30.03.2024 о 13:23 год подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 113 від 09.04.2025, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки присяжного Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, та відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 20.02.2024 о 00:08 год подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Також згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 114 від 09.04.2025, ОСОБА_1 , виконуючи обов?язки присяжного Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, та відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 23.03.2024 о 14:29 год подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні даних адміністративних правопорушень не визнав та просив закрити провадження за відсутністю складу правопорушення, підтримавши подані ним заперечення. В обґрунтування яких зазначив, що ним 01.12.2023 року було укладено з бухгалтерською компанією ТОВ «Фіналекс» Договір про надання послуг з підготовки та подання усіх необхідних декларацій, за надані послуги було оплачено у 2024 році, що підтверджується долученим до матеріалів справи Договором № 01/12/2023-1 про надання послуг від 01.12.2023 та банківською квитанцією. На виконання договору йому було уповноважено працівника даної компанії від його імені використовувати його ЕЦП для підписання та подання декларацій. Також вказав, що ним подавались декларації, але не на сайт НАЗК, а в офіційному кабінеті платника податків, що підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями № 2 про прийняття даних декларацій. Разом з тим, зазначив, що він припинив у липні 2023 року свої повноваження державного службовця та суб?єкта ЗУ «Про запобігання корупції», а тому граничний термін подачі декларації припинення повноважень за 2023 рік є 31.03.2024 включно.

Крім того, звернув увагу, що Тернопільським міськрайонним судом повідомлялось НАЗК про несвоєчасність подання ним декларації, дане повідомлення було отримано 21.03.2024, а термін притягнення до адміністративної відповідальності складає 6 місяців з моменту виявлення уповноваженим органом правопорушення, тому вже пройшло більше 12 місяців, що є підставою для закриття провадження за строками. Серед пом?якшуючих обставин зазначив те, що він являється особою з інвалідністю 3 групи з 2015 року до сьогоднішнього дня включно.

Прокурор у судовому засіданні подала висновок в порядку ч. 1 ст. 250 КУпАП, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, які аналогічні тим, які викладені у протоколах про адміністративні правопорушення. Також вказала, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у повній мірі доведена матеріалами справи, а тому просила визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , суду пояснила, що є учасником ТОВ «Фіналекс», до якого ОСОБА_1 звернувся із запитом щодо підготовки всіх звітів, що стосуються його діяльності, зокрема звіту на сайт НАЗК. У зв`язку з чим у грудні 2023 року з ОСОБА_1 був укладений Договір про надання послуг, на виконання умов якого останнім була здійснена оплата за надані послуги. Зазначила, що вона підготовлювала звіт по наданих ОСОБА_1 матеріалах. При цьому строк подачі декларацій вважала до 01 квітня 2024 року. Однак в подальшому дізналася про прострочення подачі вказаних декларацій, у зв`язку із зміною строків їх подачі. Вказала, що було переплутано строки подання декларацій. Крім того, пояснила, що ОСОБА_1 надавав доступ до Особистого кабінету, в якому вона готувала декларації по наданих останнім матеріалами, після чого вони звіряли з ним чи все правильно зазначено і ОСОБА_1 підписував підготовлені декларації шляхом накладення особистого кваліфікованого електронного підпису. При цьому вказала, що декларації підписувались на офісі їхнього товариства, безпосередньо з їхнього комп`ютера.

Заслухавши пояснення прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6 КупАП, виходячи з наступного.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні даних адміністративних правопорушень доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 115 від 09.04.2025, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; скріншотами з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 подав декларацію при звільненні 30.03.2024 о 13 год 23 хв; копією Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 14.03.2024 № 1.5/148/2024, яким Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області повідомлено НАЗК про встановлення факту неподання декларації при звільненні (01 січня 17 липня 2023 року); додатком Послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 за період 12.10.2023-31.03.2024; копією відповіді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2025 № 1.5/57/2025 на запит Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 17247-2025 від 12.02.2025; копією рішення Тернопільської міської ради «Про затвердження списку присяжних» №7/36/16 від 24.07.2019; копією Додатку до рішення міської ради від 24.07.2019 № 7/36/16, відповідно до якого вказано список присяжних, які постійно проживають на території, на яку поширюється юрисдикція Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, Господарського суду Тернопільської області, Тернопільського окружного адміністративного суду, та згідно з яким ОСОБА_1 затверджений присяжним; копією наказу в.о. голови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 47-ОД від 17.07.2023 «Про увільнення від виконання обов`язків присяжного ОСОБА_1 »; даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 113 від 09.04.2025, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; скріншотами з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2021 рік 20.02.2024 о 00 год 08 хв; копією Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 14.03.2024 № 1.5/149/2024, яким Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області повідомлено НАЗК про встановлення факту несвоєчасного подання щорічної декларації за 2021 рік (01 січня 31 грудня 2021 року); даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 114 від 09.04.2025, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; скріншотами з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2022 рік 23.03.2024 о 14 год 29 хв; копією Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 14.03.2024 № 1.5/150/2024, яким Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області повідомлено НАЗК про встановлення факту неподання щорічної декларації за 2022 рік (01 січня 31 грудня 2022 року).

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що рішенням сесії Тернопільської міської ради № 7/36/16 від 24.07.2019 «Про затвердження списку присяжних» ОСОБА_1 обрано присяжним Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Відповідно до наказу в.о. голови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №47-ОД від 17.07.2023 «Про увільнення від виконання обов?язків присяжного ОСОБА_1 » ОСОБА_1 з 20 липня 2023 року увільнено від виконання обов`язків присяжного на підставі заяви ОСОБА_1 від 14 липня 2023 року.

Згідно з ч. 2 ст. 63 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини 7 статті 56 цього Закону

Відповідно до п. 6 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» присяжні повинні виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді), є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

При цьому, слід зазначити, що ключовим моментом, який зобов`язує присяжного подавати декларацію, є не сам його статус, а поєднання статусу з виконанням обов`язків у суді.

З листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2025 № 1.5/57/2025 вбачається, що ОСОБА_1 упродовж 2023 року виконував обов?язки присяжного Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, зокрема у справах №607/14750/22 (05.01.2023, 12.06.2023), №607/16715/22 (12.01.2023), №607/15241/22 (23.01.2023), №607/961/23 (06.02.2023, 22.02.2023, 05.06.2023), №607/15888/22 (20.02.2023), №607/3468/23 (07.03.2023, 10.04.2023, 25.04.2023, 14.06.2023), №598/925/22 (17.03.2023, 04.05.2023, 16.06.2023), №607/17192/22 (03.04.2023), №607/4844/23 (20.04.2023), №607/6043/23 (09.05.2023, 29.05.2023), №607/7233/23 (18.05.2022), №607/29211/23 (23.05.2023), №607/7425/22 (29.05.2023), №607/6027/23 (07.06.2023), №607/7858/23 (15.06.2023), №607/9275/23 (20.06.2023, 07.07.2023), №607/8956/23 (13.07.2023).

Відтак ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 252/23 від 08.11.2023 (далі - Порядок), декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб?єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384 прийнятий 20.09.2023, набрав чинності 12.10.2023.

Відповідно до роз?яснень НАЗК щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 (зі змінами) суб?єкти декларування, які звільнились у період з 01.01.2023 до 11.10.2023 - подають декларацію з позначкою «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями - до 31.01.2024.

Таким чином, суб?єкти декларування зобов?язані були подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями до 31.01.2024.

Отже, ОСОБА_1 повинен був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє таку діяльність (при звільненні), не пізніше 23:59 год 31.01.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні лише 30.03.2024 о 13:23 год, тобто несвоєчасно.

Крім того, частиною 1 статті 45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього закону, зобов?язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 252/23 від 08.11.2023 (далі - Порядок), щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до роз?яснень НАЗК щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 (зі змінами) суб?єкти декларування, які звільнились у період з 01.01.2023 до 11.10.2023 подають щорічну декларацію з позначкою «я продовжую виконувати функції держави або місцевого самоврядування» за 2021 рік та за 2022 рік - до 31.01.2024.

Отже, ОСОБА_1 зобов?язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік та за 2022 рік до 00:00 год 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, лише 20.02.2024 о 00:08 год, тобто несвоєчасно.

Також як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,

ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, лише 23.03.2024 о 14:29 год, тобто несвоєчасно.

Також візуальним моніторингом публічних відомостей, розміщених на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що до цього, раніше ОСОБА_1 подавав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулі роки своєчасно, з дотримання вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджує його ознайомлення із вимогами вказаного вище закону та усвідомлення вчинюваних ним дій під час подання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов?язану на виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування неодноразово повідомлялось на сайті НАЗК та публікувалось у засобах масової інформації.

Пунктом 5 розділу І Порядку передбачено, що суб?єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб?єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб?єкта декларування.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до роз?яснень, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов?язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв?язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування яка припиняє діяльність за період неохоплений раніше поданими деклараціями, а також щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік та 2022 рік, у ОСОБА_1 не встановлено.

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на відсутність у нього умислу щодо несвоєчасного подання декларацій є безпідставним, оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, i суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній так i в необережній формі вини, а зазначені ОСОБА_1 обставини не звільняють його від обов`язку виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» стосовно своєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2021 та 2022 роки, а також декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування яка припиняє діяльність за період неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні).

Такий обов`язок виник у ОСОБА_1 з набранням чинності 12 жовтня 2023 року Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384, яким визначений порядок та строки подачі декларацій з 13 жовтня 2023 року до 31 січня 2024 року.

Також згідно з п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції на виконання п. 3 розділу ІІ Закону України від 20 вересня 2023 року № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в умовах воєнного стану» підготувало Роз`яснення від 13 листопада 2023 року № 4 щодо типів існування декларацій, коли їх слід подавати та який звітний період вони охоплюють.

Разом з цим суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_2 , наданих нею у судовому засіданні, позаяк повідомлені нею обставини не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, оскільки відповідальність за своєчасність подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування покладається саме на суб`єкта декларування. Обов`язком суб`єкта декларування є знання і безумовне виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі вимог його статті 45 Розділу VII «Фінансовий контроль».

При цьому, суд зазначає, що відповідно до статті 68 Конституції України незнання Законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Крім того, суд не враховує доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про закриття провадження у цій справі, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою - шостою статті 164-14, статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту протоколів № 115, № 113, № 114 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 09.04.2025, вбачається, що датою виявлення вчинених ОСОБА_1 правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, зазначено дати складення протоколів, тобто 09 квітня 2025 року, так як на момент складання протоколів були зібрані всі необхідні докази, що в сукупності свідчать про всі ознаки правопорушення.

Проте з даним висновком та аналогічним висновком прокурора, суддя не погоджується, оскільки в законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, зокрема щодо адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 172-4 - 172-9 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Згідно з долученим до матеріалів справи Витягом з Положення про Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - Управління), затвердженого Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 № 17, завданням Управління є реалізація повноважень Національної поліції та Департаменту, зокрема, в частині протидії корупції, а саме протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України Про запобігання корупції, вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України; здійснення моніторингу та аналізу стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України Про запобігання корупції; здійснює збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; здійснює складання в межах компетенції протоколу про правопорушення, пов`язані з корупцією та направлення їх до суду в установленому законом порядку.

Так, в матеріалах справи знаходиться лист Національного агентства з питань запобігання корупції № 47-06/8311-25 від 31.01.2025, відповідно до якого Національне агентство з питань запобігання корупції повідомило орган, уповноважений на складання протоколів про адміністративне правопорушення Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо можливих ознак правопорушень.

Відтак датою виявлення правопорушень слід вважати 31.01.2025, тобто день, коли до уповноваженого органу надійшли відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що датою виявлення адміністративних правопорушень є 21.03.2024, а саме день отримання Національним агентством з питань запобігання корупції Повідомлень Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо несвоєчасного подання щорічної декларації за 2021 рік, за 2022 рік та декларації при звільненні, надісланих Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 14.03.2024 за вихідними номерами 1.5/148/2024, 1.5/149/2024 та 1.5/150/2024, є хибними, зважаючи на наступне.

Аналіз чинного законодавства вказує на те, що певні інформація про обставини та факти адміністративного правопорушення можуть бути відомі будь-кому (безпосередньому керівнику, викривачу, правоохоронному органу тощо). Встановлення і навіть документування ними такої інформації не може вважатися встановленням факту адміністративного правопорушенні, оскільки такі особи не наділені правом робити висновок про наявність або відсутність правопорушення, вони лише інформують про певні факти компетентні органи, надають документи тощо.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи після отримання від Національного агентства з питань запобігання корупції Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України повідомлення до дати складення протоколу, відповідна особа, яка уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, вживала заходів щодо встановлення підстав для висновку про наявність чи відсутність ознак складу правопорушення.

Отже, з врахуванням того, що днем виявлення правопорушення слід вважати 31.01.2025, то строк притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не минув.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При обранні адміністративного стягнення, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП та враховує санкцію статей, характер вчинених правопорушень, особу порушника, який є особою з інвалідністю 3 групи, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки саме таке стягнення буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Також відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 251, 172-6, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про запобігання корупції», суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190,00 грн (одна тисяча сто дев`яносто гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 380,00 грн (дві тисячі триста вісімдесят гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька