Справа №: 307/1365/25
Провадження № 3/307/525/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 та ч.2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

встановила:

ОСОБА_1 09 квітня 2025 року, приблизно о 17 год. 40 хв., порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року, а саме, на напрямку 262 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги (територія Тячівського району Закарпатської області) на відстані 50 метрів до лінії державного кордону був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група Реагування» за спробу незаконного перетину Державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон України у складі групи осіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 09 квітня 2025 року, приблизно о 17 год. 40 хв., порушив вимоги п. 5 ст. 19 та п. 12 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 19.06.2003, а саме, на напрямку 262 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги (територія Тячівського району Закарпатської області) на відстані 50 метрів до лінії державного кордону у складі групи осіб, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а саме: своїми діями перешкоджав виконанню військовослужбовців Державної прикордонної служби України прикордонному наряду «Група Реагування» службових обов`язків, пов`язаних із охороною державного кордону України, чим вчинив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служи України під час виконання ними службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказані протоколи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 17 квітня 2025 року та справи призначено до розгляду на 09 травня 2025 року; протоколи підписані ОСОБА_1 , до матеріалів справи про адміністративні правопорушення долучено заяви про розгляд справи за його відсутності, а також долучено заяви, на отримання електронних повісток та зазначений контактний номер телефону.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про розгляд справи за допомогою судової повістки надісланої за допомогою СМС повідомлення, на номер, зазначений у його заяві та за допомогою оголошення на вебсайті Судової влади України, про що свідчить відповідна довідка, у судове засідання 09 травня 2025 року не прибув, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи і тому, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справу розглянуто під час його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 09 квітня 2025 року, приблизно о 17 год. 40 хв., порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року, а саме, на напрямку 262 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги (територія Тячівського району Закарпатської області) на відстані 50 метрів до лінії державного кордону був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група Реагування» за спробу незаконного перетину Державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон України у складі групи осіб (а. с. 1).

Із протоколу про адміністративне затримання від 09 квітня 2025 року відомо, що ОСОБА_1 був затриманий о 17 год. 40 хв. 09 квітня 2025 року на строк до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення (а. с. 2).

Згідно протоколів особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, під час огляду виявлено та вилучено у ОСОБА_1 для тимчасового зберігання: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, паспорт громадянина України, учнівський квиток, військовий квиток, банківську картку, грошові кошти та інші особисті речі (а. с. 3).

Із пояснень ОСОБА_1 відомо, що він, разом із другом, мав намір перетнути кордон України через річку Тиса, за що заплатив грошові кошти у розмірі 3 500 доларів США (а. с. 8).

Із пояснень інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_2 відомо, що він організував службу шляхом реалізації оперативної інформації по виявленню осіб, причетних до протиправної діяльності на напрямку 262 прикордонного знаку, на околиці населеного пункту Тячів; 09 квітня, приблизно о 17 год. 40 хв., під час несення служби на напрямку 262 прикордонного знаку, на відстані 50 метрів до державного кордону, було виявлено двох осіб, які рухались в сторону річки Тиса, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які мали при собі закордонні паспорти та необхідні інструкції для оформлення суміжною стороною статусу біженця. Осіб було затримано та доставлено до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а. с. 7).

Згідно довідки щодо проведення опитування громадян відомо, що 09.04.2025 року о 17 год. 40 хв. п/н «ГрР» (після спрацювання фотопастки на рух трьох осіб в бік державного кордону) на напрямку 262 прикордонного знаку, 50 м до державного кордону, затримано двох громадян України (жителі Київської обл.). О 18 год. надійшла інформація від суміжної сторони про затримання ними, о 17 год. 45 хв. на напрямку 264 прикордонного знаку, 300 м від державного кордону, громадянина України в мокрому одязі. З метою проведення додаткового опитування та складання адміністративно-процесуальних документів, осіб доставлено до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та в подальшому буде поміщено до СП «Солотвино»; затриманими громадянами виявилися ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході проведення перевірочних заходів ОСОБА_1 підтвердив, що вчинив всі дії для перетину кордону у незаконний спосіб, а саме: знайшов особу, яка мала допомогти йому такий перетин здійснити за грошові кошти у розмірі 3500 доларів США, після чого запропонував ОСОБА_3 приєднатися до нього, на що останній погодився. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_1 прибули до м. Тячів, де здійснили спробу незаконного перетину кордону (а. с. 10 - 12).

Винуватість ОСОБА_1 у спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України вчиненій групою осіб, вчиненого группою осіб, доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2025 року, протоколом про адміністративне затримання, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, фотокопією паспорта громадянина України, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , довідкою проведення опитування та іншими документами, які є у справі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Однак, дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку про закриття справи про притягнення ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення керуючись таким.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 статті 185-10 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Частиною 2 статті 185-10 КУпАП передбачено ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивними ознаками складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено уст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Із протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 09 квітня 2025 року, приблизно о 17 год. 40 хв., порушив вимоги п. 5 ст. 19 та п. 12 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 19.06.2003, а саме, на напрямку 262 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги (територія Тячівського району Закарпатської області) на відстані 50 метрів до лінії державного кордону у складі групи осіб, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а саме: своїми діями перешкоджав виконанню військовослужбовців Державної прикордонної служби України прикордонному наряду «Група Реагування» службових обов`язків, пов`язаних із охороною державного кордону України, чим вчинив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служи України під час виконання ними службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Із протоколу про адміністративне затримання від 09 квітня 2025 року відомо, що ОСОБА_1 був затриманий о 17 год. 40 хв. 09 квітня 2025 року на строк до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення (а. с. 2).

Згідно протоколів особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, під час огляду виявлено та вилучено у ОСОБА_1 для тимчасового зберігання: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, паспорт громадянина України, учнівський квиток, військовий квиток, банківську картку, грошові кошти та інші особисті речі (а. с. 3).

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено у чому саме полягала злісна непокора ОСОБА_1 , які саме дії вчинені ОСОБА_1 , були кваліфіковані як такі, що перешкоджали виконанню військовослужбовців Державної прикордонної служби України прикордонному наряду «Група Реагування» службових обов`язків, у зв`язку із чим, суд оцінює критично пояснення ОСОБА_2 , які долучені до протоколу, оскільки до вказаного протоколу не долучено жодних доказів про вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служи України під час виконання ними службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад такого адміністративного правопорушення як злісна непокора законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служи України під час виконання службових обов`язків, вчинені групою осіб.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р.Сас