справа №220/1886/24
провадження №3/176/180/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліції №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- з участю захисника Кучмій Д.В., Гречанюка В.В. та свідка ОСОБА_2 -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2025 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з Великоновосілківського районного суду Донецької області надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №200760 від 20.12.2024 року ОСОБА_1 20.12.2024 року о 09 год. 40 хв. в с.Олексіївка, вул.Праці, 1, керував механічним транспортним засобом ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей). Від проходження освідуавння на місці зупинки терміналом Алкотест 6810 та від освідування у лікарському закладі на стан алкогольного сп`яніння відмовився під відеозапис на камеру поліцейського 1987. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, пояснив, що він є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 , 20.12.2024 року їхав з командиром на бойове завдання, транспортним засобом він не керував, працівники поліції автомобіль не зупиняли, а зупинили працівники ВСП, після спілкування з якими підійшли працівники поліції, зпитали чий автомобіль та склали відносно нього адміністративний протокол, однак алкогольних напоїв він не вжива, транспортним забом не керував та не був відсторонений від керування. Після запису відео з поліцейським, вони з командиром продовжили виконання бойового завдання. Поліцейський ввів його в оману, не пояснив йому наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а те, що треба сказати на камеру повідомив йому заздалегідь. Також вказав, що має захворювання на бронхіальну астму, що підтверджується відповідною довідкою.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кучмій Д.В. в судовому засіданні просив закрити справу за відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисником були також подані додаткові письмові пояснення у справі, в яких він звертає увагу суду на те, що відеозапис, який міститься у матеріалах справи є неповним і не фіксує усіх обставин справи, що є порушенням п.5 Розділу Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026. Крім того, відеозапис взагалі не фіксує руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не фіксує роз`яснення поліцейським наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також не фіксує роз`яснення законних прав, якими ОСОБА_1 може користуватися. Відеозапис не фіксує складення Протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з ним ОСОБА_1 . Крім того, поліцейським свідків залучено не було, не роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували за яких обставин транспортний засіб було зупинено, причини зупинки, дату і час.

На думку захисника, недоведені існування ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , які були інкриміновані останньому поліцейським.Також, захисник звертає увагу суду, що матеріали відеозапису та адміністративні матеріали не містять жодних підтверджень щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, тобто, на його думку, відсторонення не відбулося.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні дав суду покази про те, що він є командиром підрозділу. Саме він 20.12.2024 року був за кермом транспортного засобу. ОСОБА_1 автомобілем не керував, а сидів поряд алкогольні напої не вживав. Вони їхали в с.Андріївка забирати людей з позиції. Їх зупинила не поліція, а ВСП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вони не містять переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я та Міністерства внутрішніх справ № 1452/735 від 09.11.2015р.:

- п.3(розділу І) Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці;

- п.1 (розділу ІІ), п.3 (розділу ІІІ) Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року встановлено порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції і порядок проведення такого огляду. Відповідно до даного Порядку результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Із дослідженого судом відеозапису з диску, що долучений до матеріалів справи вбачається, що поліцейськими було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак, поліцейськими не було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано відеозапис, зроблений поліцейським на нагрудну боді-камеру. Однак, під час перегляду відеозапису не встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений як водій працівниками поліції.

Також згідно з положеннями ч.1 ст.266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог цієї норми закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №200760 від 20.12.2024 року, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані норми законодавства носять імперативний характер, а тому підлягають обов`язковому застосуванню до вказаних правовідносин інспекторами поліції, завданням яких є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку та керуються у своїй діяльності принципом верховенства права.

Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Заслухавши пояснення учасників провадження та свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відеозапис не фіксує руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , та інших істотних обставин інкримінованого адміністративного правопорушення щодо роз`яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП, наслідків відмови від огляду на стан сп`яніння, розбіжності часу складання протоколу про адміністративне правопорушення та часу запису з відеореєстратора. Таким чином, суд виснує про відсутність належних і допустимих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження по справі слід закрити.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 266, 283, 284, ч.1 ст.130 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ