Справа № 944/7000/24
Провадження №3/944/301/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., з участю адвоката Васечка Ю.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.4 ст.121, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

19 січня 2024року постановою лейтенанта поліції 4 батальйону 2 роти УПП у Львівській області Гриник В.М. серії ЕНА №1273617 від 19.01.2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

ОСОБА_1 будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч.3 ст.121 КУпАП, 13.12.2024року об 17год. 04хв. по вулиці Центральній, 97 у с.Кожичі Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Renault Megane Scenic» з д.н.з. НОМЕР_1 , в якого не горіла лампа правої фари в режимі ближнього світла фар у темну пору доби, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почевніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук), однак, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, відмовився, що підтверджується, висновком №71 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.12.2024року, чим порушив п.п.2.5, 31.4.3 «а» Правил Дорожнього Руху України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.121, ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Васечко Ю.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Наявний диск з відеофайлами, не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, оскільки відеозапис з нагрудних камер працівника поліції не відображає усю подію спілкування водія з працівником поліції.

Крім цього, працівниками медичного закладу було грубо порушено права особи, щодо якої проводився огляд, а саме право на проведення лаболаторного дослідження біологічного матеріалу, що суперечить вимогам Інструкції №1452/735.

З акту №71 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем ОСОБА_2 , вбачається, що у п.17 вказано, що у ОСОБА_1 наявний запах алкоголю із порожнини рота, проте, з відеозаписів, наявних у матеріалах справи не вбачається, що лікар підходила до ОСОБА_1 , відтак не зрозуміло на підставі чого лікар зробила висновок про наявність запаху алкоголю із порожнини рота. У п.14 зазначено, що ОСОБА_1 виконує точні рухи (підняти монету з підлоги, пальце-носова проба), однак на жодному із відеозаписів не зафіксовано виконання будь-яких вправ на визначення координації рухів, що свідчить про надуманість результатів, викладених у акті.

Вважає, що висновок №17 є неналежним доказом на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Просить клопотання задовольнити.

Заслухавши пояснення адвоката Васечка Ю.А., дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, що для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.4 ст.121 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Згідно п.31.4.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів зовнішні світлові прилади кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121, ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується копією постанови лейтенанта поліції 4 батальйону 2 роти УПП у Львівській області Гриник В.М. серії ЕНА №1273617 від 19.01.2024 року, висновком №71 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.12.2024року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом, який містяться на DVD-R диску, з якого слідує що у медичному закладі було проведено огляд ОСОБА_1 , зокрема виміряно, пульс, тиск, та візуально оглянуто особу. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" ОСОБА_1 категорично відмовився, права передбачені ст.268КУпАП йому було роз`яснено, притензій до складання протоколу з його сторони не було.

Як вбачається з матеріалів відеозапису, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Суддя, також відхиляє покликання адвоката на відсутність доказів у даній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки, такі спростовуються вищенаведеним та відеозаписом з нагрудних камер поліцейського долучених до матеріалів справи.

Враховуючи вище викладене, слід прийти до висновку що протокол відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП складений уповноваженою на те особою, з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП та підписаний ним.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, наявні у справі докази, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Дій працівників поліції ОСОБА_1 не оскаржував.

Що стосується покликання адвоката на те, що відеозапис не може бути належним доказом, оскільки, такий не є безперервним, то такі покликання суддя відхиляє, та вважає що вони направлені з метою уникнення ОСОБА_1 поркарання за вчинення адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130, оскільки із долученого відеозапису чітко видно що особа відмоляється пройти огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого та ступінь його вини.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2025 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 605грн. 60коп.

Що стосується протоколу серії ЕПР1 №195798 від 13.12.2024року, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП 13.12.2024року то такий протокол було об"єднано з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, розгляд справи був неодноразово відкладений, відтак, на час розгляду справи минув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо закінчились на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені ст.38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що на час розгляду справи закінчились строки, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП, слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП України, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шісот п`ять) грн. 60 коп, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.

.