Справа № 367/3717/25
Провадження №3/367/1334/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кухленко Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студент КПІ ім. Ігоря Сікорського, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

26.03.2025 о 10 год. 25 хв. за адресою м. Ірпінь, вул. Гагаріна 35, водій керуючи автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER номерний знак НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечно внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль автомобілем NISSAN QASHQAI номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до матеріальних збитків. Чим порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП;

26.03.2025 о 10 год. 25 хв. за адресою м. Ірпінь, вул. Гагаріна 35, водій керуючи автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER номерний знак НОМЕР_1 будучи причетним до ДТП з автомобілем NISSAN QASHQAI номерний знак НОМЕР_2 залишив місце події, чим порушила вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся належним чином. Через канцелярію подав заяву в якій зазначив, що визнає факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Погодився, що в наслідок його дій відбулося незначне зіткнення. Повідомив, що після зупинки він вийшов зі свого транспортного засобу та оглянув припаркований автомобіль, із яким ймовірно сталося зіткнення. При зовнішньому огляді він не виявив видимих пошкоджень, ані на цьому автомобілі, ані на своєму. Виходячи з цього він зробив висновок, що ймовірно здійснив наїзд на бордюр, після чого сів до автомобіля та поїхав з місця події без наміру ухилятись від відповідальності. У зв`язку з цим зазначив, що вину за 122-4 КУпАП не визнає, оскільки залишення місця події було ненавмисне, зумовлене непомітністю пошкодження та помилковим сприйняттям ситуації, без умислу уникнути відповідальності. Просив врахувати зазначити обставини справи та застосувати до нього найменш суворий захід адміністративного стягнення.

У відповідності до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення має забезпечувати повне, всебічне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

За умовами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4КУпАП, характеризується наявністю у водія вини у формі умислу, спрямованої на приховання факту та обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Разом з тим, враховуючи сукупність досліджених доказів в судовому засіданні, об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 після зіткнення вийшов зі свого транспортного засобу та оглянув припаркований автомобіль. При зовнішньому огляді він не виявив видимих пошкоджень. Після цього, зробивши висновок, що ймовірно здійснив наїзд на бордюр, він сів до автомобіля та поїхав з місця події не маючи жодного умислу на залишення місця ДТП.

Тому керуючись ст. 62 Конституції України, відповідно до якої всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, суд дійшов висновку, що даних, які б достовірно підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 «а, б, в» п. 2.10 ПДР України суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, а саме умислу немає, у зв`язку з чим, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про необґрунтованість висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення в цій частині підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 10.9 ПДР України передбачає, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, визнає належними та допустимими, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушення ПДР України, адже дане ДТП сталося через недотримання ним вимог п. 10.9 ПДР України.

Провина ОСОБА_1 підтверджується наявними документами в матеріалах справи, а саме протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 805261 від 27.03.2025, рапортом помічника чергового ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Корсун Є.В. від 26.03.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , схемою місця ДТП, та іншими матеріалами справ.

У зв`язку з чим, враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненою нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. керуючись ст. ст. 122-4, 124, 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу даного правопорушення в його діях.

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, які необхідно сплатити в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанови надсилаються для примусового виконання до Відділу ДВС та стягується подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд 1-ї інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.С. Кухленко