ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1059/25 Справа № 178/2637/24 Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2025 року, якою відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, -

за участю:

особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_1 ,

представника потерпілого Лучко А.С.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2025 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №148392, складеному 11 жовтня 2024 року, зазначено, 11.10.2024 о 16-30 на автодорозі М30 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , під час повороту ліворуч з подальшим розворотом не зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Мазда 626, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову суду та винести нову, якою визнати ОСОБА_2 винним та закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови зазначає, що копію постанови ним отримано лише 18 лютого 2025 року. Просив визнати причини пропуску строку поважними.

Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, районний суд всупереч ст. 280 КУпАП не встановив наявності або відсутності вини особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 та його представник адвокат Лучко А.С. підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній, особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, в межах заявленого клопотання про поновлення строку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про його обґрунтованість, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи потерпілий ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час винесення постанови Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2025 року, жодних доказів щодо направлення та отримання потерпілим копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять. Оскільки, оскаржувана постанова була отримана фактично потерпілим лише 18 лютого 2025 року, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновити потерпілому строк на апеляційне оскарження постанови судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2025 року.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи апеляційної скарги потерпілого стосовно неправомірності прийняття рішення про закриття справи без встановлення обставин на з`ясування наявності або відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З огляду на те, що закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП являється нереабілітуючою підставою закриття справи про адміністративне правопорушення, така підстава не може бути застосована до осіб, які не вчиняли адміністративного правопорушення або їх вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена у встановленому законом порядку. До таких осіб слід застосовувати реабілітуючі підстави закриття справи, передбачені п.п.1-4 ч.1 ст.247 КУпАП.

Отже, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, у будь-якому разі, суди (судді) мають забезпечити всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтею 280 КУпАП.

Судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними статтею 38 КУпАП, а передбачений статтею 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, закриваючи справу у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП) і не встановлюючи вину особи та інші обставини, передбачені статті 280 КУпАП, суд фактично не виконує свою основну функцію здійснення правосуддя.

Отже системний аналіз норм КУпАП вказує на те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП, можливо виключно у разі встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Закрити провадження з нереабілітуючих підстав або звільнити від відповідальності можливо лише винувату особу, в діях якої є склад правопорушення, в іншому випадку прийняття такого рішення є свавільним.

З огляду на це, а також на репресивно-каральну та запобіжно-виховну функції адміністративної відповідальності, суддя при розгляді справи має встановити об`єктивні обставини адміністративного правопорушення, дослідити всі наявні докази у порядку встановленому КУпАП та дати їм належну оцінку і прийти до висновку про винуватість або невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чого судом першої інстанції зроблено не було.

При цьому, судом апеляційної інстанції в судовому засіданні було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №148392 від 11 жовтня 2024 року, відповідно до якого 11.10.2024 о 16-30 на автодорозі М30 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , під час повороту ліворуч з подальшим розворотом не зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Мазда 626, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с.1).

Також, судом апеляційної інстанції було досліджено схему місця ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №148392 від 11 жовтня 2024 року, згідно якої встановлено точне місце ДТП, обстановку на ділянці дороги, де сталось ДТП та наявність механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с.2).

Окрім цього, було досліджено наявні в матеріалах справи пояснення ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_2 не увімкнув покажчик лівого повороту при розвороті в зворотному напрямку, чим допустив грубе порушення ПДР, внаслідок чого стало зіткнення автомобілів потерпілого та ОСОБА_2 (а.с.3,4,5).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність наявних в матеріалах справи та досліджених судом апеляційної інстанції доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі в суді апеляційної інстанції не вбачається.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що наявними в матеріалах справи та дослідженими судом апеляційної інстанції доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Водночас, положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

Матеріали даної справи свідчать про те, що інкриміноване ОСОБА_2 адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП вчинене 11 жовтня 2024 року та на час апеляційного розгляду даної справи 15 квітня 2025 року закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги те, що строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закінчилися, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Поміж тим апеляційний суд звертає увагу, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не є процесуальною перешкодою для вирішення питання про відшкодування збитків в порядку цивільного судочинства, оскільки провадження у даній справі закрито з нереабілітуючих підстав.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 , скасування постанови судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2025 року та постановлення нової про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2025 року, задовольнити та поновити строк.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2025 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, - скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко