г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/90/25
Номер провадження 3/213/190/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М., при секретарі Шульга В.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її адвоката Орлової Ю.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

07.01.2025 до суду надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 202251, складений 22.12.2024, за змістом якого: 22.12.2024 о 00:03 год. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Миколи Міхновського, 8, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Хюндай Теракан р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від проходження огляду в установленому законом порядку на стан сп`яніння на місці через спеціальний технічний пристрій Драгер та у спеціалізованому медичному закладі відмовилась, чим порушила п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 475184, 475186.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вони з чоловіком іноді переганяють машини з Польщі на фронт для захисників. В той день потрібно було перегнати автомобіль. Через те, що її чоловік перебував в стані алкогольного сп`яніння, вона погодилась сісти за кермо. Її зупинили працівники поліції через те, що не працювала фара. Вона погодилась з тим, що допустила дане порушення. Коли їй принесли протокол про те, що вона керувала автомобілем у нетверезому стані, то вона була здивована та не погодилась з цим, оскільки її про це ніхто не попереджав та не роз`яснював, що буде складено протокол, і що за це, передбачена відповідальність. Також зазначила, що її чоловік спілкувався з працівниками поліції на підвищених тонах і вона нічого не чула, а також не чула щоб до неї хтось із працівників поліції звертався з даного приводу і щось роз`яснював. В той час коли працівник поліції оголошував постанову, то під нею був протокол за ст. 130 КУпАП, протокол за такою статтею для неї був несподіванкою. Зауважила, що з нею ніхто не спілкувався з приводу ознак сп`яніння, також їй не пропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або проїхати до медичної установи, якщо б їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі, то вона би погодилась.

Адвокат Орлова Ю.П. надала клопотання, за змістом якого, вона просила провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні, дане клопотання вона повністю підтримала та просила задовольнити.

ІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, будучи центральним нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини по притягненню до адміністративної відповідальності, передбачає застосування адміністративного стягнення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зміст цього діяння розкривається у диспозиції частини 1 статті 130 цього Кодексу.

ІІІ. Оцінка доказів, мотиви суду та прийняте у справі рішення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її адвоката, оцінивши письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; копія постанови серії ЕНА №3706062 від 22.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції; рапорт; довідку про отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами; картка обліку адміністративного правопорушення; DVD диск з відеозаписом, при всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, роблю висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до диспозиції вказаної статті обставинами, які підлягають перевірці при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, є факт відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та факт керування вказаною особою транспортним засобом.

Згідно зі ст.266 КУпАП, п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП, особи, які керують, зокрема транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала, зокрема транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала, зокрема транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. У разі відсторонення особи від керування, зокрема транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

У відповідності до пунктів 6-7 розділу І та 2-3, 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Тобто законом встановлено обов`язковість використання під час проведення огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування фіксування результатів огляду проводиться у присутності двох свідків. Як видно з адміністративного протоколу серії ЕПР1 №202251 від 22.12.2024, відеофіксація відбувалась на нагрудні камери працівників поліції 475184, 475186, а відповідно у працівників поліції не було правових підстав для залучення свідків до складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції 1452/735 визначено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці). При цьому, за положеннями Інструкції визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стані сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських.

Відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395, визначено, що протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до ст. 254 КУпАП.

За наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, тому твердження адвоката Орлової Ю.П. про те, що протокол серії ЕПР1 № 202251 від 22.12.2024 не є належним та допустимим доказом, судом до уваги не приймаються.

З оглянутого відеозапису видно, що транспортний засіб Хюндай Теракан р.н. НОМЕР_1 здійснює рух, після його зупинки, видно, як працівник поліції підходе до вказаного автомобілю, де за кермом знаходиться ОСОБА_1 , останній повідомляється про причину зупинки. На відео ОСОБА_1 не заперечує факт керування транспортним засобом, до того ж повідомила, що вона є волонтером та вони разом з чоловіком, який знаходився на пасажирському сидінні, переганяють даний транспортний засіб у Запорізьку область для військових. В подальшому, чоловік ОСОБА_1 заважав працівниками поліції виконувати свої службові обов`язки під час складання адміністративного протоколу. Під час спілкування з ОСОБА_1 у поліцейських виникла підозра, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та їй було повідомлено ознаки алкогольного сп`яніння та неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці. Також, працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що вона відсторонена від керування транспортним засобом та їй неодноразово вказувалось на необхідність виклику тверезого водія. При цьому ОСОБА_1 не заперечує, що вона не є тверезою. В подальшому їй були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. На відео видно, що працівниками поліції складались відповідні документи в їх службовому автомобілі.

Оскільки, за змістом п.2 Розділу І Інструкції 1452/735, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3,4 Розділу І цієї Інструкції, відповідно ОСОБА_1 працівником поліції було повідомлено про виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння, а тому вимога про проходження відповідного огляду була законною.

Твердження адвоката Орлової Ю.П. про те, що ОСОБА_1 не надала чіткої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичній установі, спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом з бодікамери працівника патрульної поліції. Оскільки clip-5 на 00:11:35 містить відповідь ОСОБА_1 на питання працівника поліції чи згодна вона пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу: «Ні, авжеж ні», на аналогічне питання працівника поліції на 00:12:27 є відповідь останньої «Я вже сказала, я не згодна». Працівником поліції декілька разів перед ОСОБА_1 ставилось питання, чи згодна вона проїхати до медичної установи для проходження огляду, відповіді вона не надавала. Тобто відсутність чіткого словесного виразу ОСОБА_1 щодо відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не є підставою вважати, що такої відмови не було. Сукупність дій, поведінка останньої, а також інших звернень на адресу працівника поліції є цілком достатнім для висновку щодо відсутності згоди водія на проходження огляду в медичній установі на стан алкогольного сп`яніння, що у тому числі обумовлене бажанням винної особи уникнути відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду. Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Тобто працівниками поліції дотримані вимоги закону щодо засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З відео видно, що після того, як працівником поліції було складено адміністративний протокол і він намагався оголосити його зміст ОСОБА_1 , остання почала поводити себе агресивно, не бажаючи слухати працівника поліції, почала висловлюватись в його бік нецензурною лайкою та кинула невідомий предмет у його сторону, а також відмовилась від отримання копії протоколу. Необхідно зауважити, що після зупинки транспортного засобу поліцейські розмовляли вільно, спокійно із повагою, використовуючи допустиму лексику, у тій ситуації що склалася.

Також, невручення направлення на проходження огляду у медичному закладі спростовується діями самої ОСОБА_1 та її поведінкою по відношенню до працівника патрульної поліції. Направлення складається з метою доставки особи, яка керувала транспортним засобом, до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння та проведення у ньому такого огляду, а ОСОБА_1 не висловила чіткої згоди проїхати до медичної установи для проходження огляду. Тому невручення їй такого направлення не спростовує наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідальність за вказане правопорушення наступає у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Треба зазначити, що нормами статті 266 КУпАП, передбачена обов`язкова фіксація технічними засобами лише процедури огляду водія (відмови від огляду) на визначення стану сп`яніння, а не складання адміністративних матеріалів та вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності направлення на проходження огляду в медичній установі.

Тобто п. 2.5 ПДР України встановлює обов`язок водія, а не право, пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і жодних винятків для цього правила дорожнього руху не містять.

Європейський Суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення Європейський Суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

З огляду на зазначене, вважаю, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В даному випадку працівники поліції, оцінивши зовнішній вигляд та поведінку, дійшли до висновку, що ОСОБА_1 може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а тому в порядку вимог Правил дорожнього руху України запропонували їй пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При призначені виду адміністративного стягнення, враховую особу порушника, характер вчиненого правопорушення, який вирізняється особливою суспільною небезпечністю, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність. Тому, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил дорожнього руху необхідно накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з порушника судовий збір.

За змістом ст. 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлена Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 24, 27, 40-1, 130 ч.1, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач платежу ГУК у Дн-кій обл/Дн-ка об. 21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО) 899998

Рахунок UA0004001

Код класифікації доходів бюджету - 21081300

Призначення платежу

_____;______________________;21081300

Серія Номер протоколу

(адміністративний штраф (ДАІ) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху)

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України з місцезнаходженням: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, за реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО) 899998

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Відповідно до частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органом державної виконавчої служби з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя О.М. Нестеренко