П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/2185/24

Номер провадження 3/530/4/25

15.05.2025 м.Зіньків

Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Ситник О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався , пенсіонер , інвалід третьої групи , -

ВСТАНОВИВ:

09 .10 .2024 року в 18 годин 34 хвилини у м. Зіньків , вулиця Северина ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з сівалкою С3 3.6. , від цього транспортні засоби отримали механічні ушкодження .

З протоколом ознайомлений, вилучене посвідчення водія (а. с. 1).

В даному протоколі вказано, що водій ОСОБА_1 порушив п. 13.1. Правил дорожнього руху України (про що зазначається відповідним поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення) і відповідним поліцейським його дії кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

В судове засідання 26.12.2024 з`явився ОСОБА_1 та пояснив, шо він має автомобіль ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 який наданий йому у користування державою як інваліду третьої групи, 09 жовтня 2024 року він рухався на даному автомобілі у м . Зіньків по вулиці Северина із швидкістю приблизно 40 км/годину , на пасажирському сидінні перебувала його дружина ОСОБА_2 , вже було темно , десь приблизно 18 годин 35 хвилин , і він побачив що назустріч йому у протилежному напрямку рухався трактор та увесь освітлювався , він на скільки зміг взяв правіше правою стороною свого автомобіля з`їхавши вже на узбіччя , але порівнявшись із зустрічним транспортним засобом відчув удар у ліву передню сторону свого автомобіля і тут же побачив що позаду трактора прикріплена сівалка . Стверджує що супроводу великогабаритної сівалки не було , зазначив, що його дружина є потерпілою , що приїздила швидка допомога , але вона просто сильно забилась та відмовилась від госпіталізації , прохав залучити його дружину як потерпілу . На запитання суду відповів що при складанні схеми ДТП ,яка долучена до матеріалів справи він не пам`ятає хто її підписував , оскільки ще на місці ДТП був присутній їх син , а коли слідчий проводив заміри , то був також присутній його син , щодо схеми ДТП він не заперечував , але вину не визнав і вказав , що йому нікуди було з`їхати .

Судом залучено у справі в якості потерпілої ОСОБА_2 , яка повідомила, що дійсно 09.10.2024 року перебувала в автомобілі свого чоловіка на пасажирському сидінні о 18 годині 35 хвилин вони рухались у м. Зіньків , за кермом у автомобілі ЗАЗ був ОСОБА_1 , вже було темно і вона побачила , що на зустріч їм їде якийсь великий транспортний засіб, спочатку вона подумала що це фура , та попередила чоловіка , що звертай , бо щось таке велике та все в світових вогнях чи ліхтарях і чоловік почав з`їжджати на узбіччя правою стороною автомобіля і коли порівнялись , то відчула удар , і зрозуміла що відбулося зіткнення від цього удару , вона отримала мілкі порізи , тупий забій та стрес , коли приїхала швидка допомога , то відмовилась від госпіталізації , на запитання суду відповіла що поліцію та швидку викликала вона , також приїхав їх син , прохала долучити фотографії пошкодженого автомобіля , вказала що її чоловік як водій не міг уникнути ДТП , ніякого супроводу сівалки , яка була великогабаритною , та їхала на всю частину дороги не було , а було вже темно , сама ж сівалка не освітлювалась , а тільки кузов трактора освітлений був , прохала долучити виписку із лікарні та фотографії пошкодженого автомобіля .

Судом за своєю ініціативою був викликаний та допитаний в якості свідка слідчий СВ , відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , який суду пояснив, що виїздив на місце ДТП та складав схему ДТП 09.10.2024 року , супроводу сівалки він не бачив , чого не проводилось освідування він не знає , оскільки протоколу він не складав , матеріали не готував , а проводив заміри по схемі , водії обоє і ОСОБА_1 і інший водій сівалки також був , також був син водія ОСОБА_1 , ніхто заперечень щодо складання схеми не зазначав , на іншого водія також був складений протокол за ст. 124 КУпАП , прохав долучити фотоматеріали з місця ДТП , де видно що водій ЗАЗ ОСОБА_1 дійсно хотів розминутися із сівалкою та взяв правіше на обочину правою стороною свого автомобіля .

Суд, взявши до уваги поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 які він надав в судовому засіданні та не визнає своєї вини , потерпілої ОСОБА_2 , свідка ( слідчого який складав схему ДТП) ОСОБА_4 , вивчивши постанову про притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_5 іншого транспортного засобу - сівалки ,з якою відбулося зіткнення , приходить до висновку, що для повного, об`єктивного і всебічного розгляду даної адміністративної справи, необхідні спеціальні знання в галузі техніки, тому є передбачені законом підстави для призначення по справі судової автотехнічної експертизи.

Постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.12.2024 в даній справі призначено судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої було поставлено ряд питань та виконання якої було доручено судовим експертам Полтавського НДЕКЦ. Відповідно до експертного висновку №СЕ-19/117-25/846-ІТ від 05.02.2025 Полтавського НДЕКЦ на питання: 1) Чи дії водія т.з. ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП яка відбулася 09.10.2024 року ? 2) Чи мав технічну можливість водій т.з. ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 уникнути ДТП яка відбулася 09.10.2024 року ? експерт вказав, що дати відповідь на дані питання не представляється за можливе з мотивів викладених у дослідницькій частині висновку.

В дослідницькій частині висновку, експерт зазначив, що відповідно до вимог п.п.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В судове засідання 15.05.2025 ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав наведених у клопотанні.

Судом встановлено, що 09 .10 .2024 року в 18 годин 34 хвилини у м. Зіньків , вулиця Северина ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з сівалкою С3 3.6. , від цього транспортні засоби отримали механічні ушкодження. (а. с. 1).

Постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.12.2024 в даній справі призначено судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої було поставлено ряд питань та виконання якої було доручено судовим експертам Полтавського НДЕКЦ. Відповідно до експертного висновку №СЕ-19/117-25/846-ІТ від 05.02.2025 Полтавського НДЕКЦ на питання: 1) Чи дії водія т.з. ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП яка відбулася 09.10.2024 року ? 2) Чи мав технічну можливість водій т.з. ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 уникнути ДТП яка відбулася 09.10.2024 року ? експерт вказав, що дати відповідь на дані питання не представляється за можливе з мотивів викладених у дослідницькій частині висновку.

В дослідницькій частині висновку, експерт зазначив, що відповідно до вимог п.п.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (а.с. 72-78).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній допустив порушення вимог п.п.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, а саме: п. 12.2 - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, проте дані вимоги водієм ОСОБА_1 виконані не були, що в подальшому призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Термін накладення адміністративного стягнення за цими правопорушеннями на день розгляду судом 15.05.2025 року адміністративного матеріалу сплинув, оскільки з часу скоєння ДТП 09.04.2024 року пройшло більше ніж три місяці .

У відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Системний аналіз положень п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 1, ст. 7, ст. 245 КУпАП, дозволяє зробити висновок про те, що в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинено 09.10.2024 року. На момент розгляду справи судом, 15.05.2025 року, закінчився строк накладення адміністративного стягнення, оскільки тримісячний строк з дня вчинення правопорушення щоб мати можливість притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув, оскільки закінчився 04.03.2025 року (враховуючи те, що провадження в справі зупинялося для проведення експертизи).

Суд позбавлений можливості прийняти рішення в строки передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки на момент розгляду судом даної справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені ст. 38 КУпАП закінчилися.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З огляду на те, що закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП являється нереабілітуючою підставою закриття справи про адміністративне правопорушення, така підстава не може бути застосована до осіб, які не вчиняли адміністративного правопорушення або їх вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена у встановленому законом порядку. До таких осіб слід застосовувати реабілітуючі підстави закриття справи, передбачені пунктів 1-4 частини 1 статті 247 КУпАП.

Отже, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, у будь-якому разі, суди (судді) мають забезпечити всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтею 280 КУпАП.

Судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними статтею 38 КУпАП, а передбачений статтею 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, закриваючи справу у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП) і не встановлюючи вину особи та інші обставини, передбачені статті 280 КУпАП, суд фактично не виконує свою основну функцію - здійснення правосуддя.

Отже системний аналіз норм КУпАП вказує на те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП, можливо виключно у разі встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Закрити провадження з нереабілітуючих підстав або звільнити від відповідальності можливо лише винну особу, в діях якої є склад правопорушення, в іншому випадку прийняття такого рішення є свавільним.

З огляду на це, а також на репресивно - каральну та запобіжно - виховну функції адміністративної відповідальності, суддя при розгляді справи має встановити об`єктивні обставини адміністративного правопорушення, дослідити всі наявні докази у порядку встановленому КУпАП та дати їм належну оцінку і прийти до висновку про винуватість або невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що й було зроблено місцевим судом при розгляді матеріалів адміністративного правопорушення, встановлення вини ОСОБА_1 та прийнятті рішення про закриття провадження, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд, враховує різну практику встановлення винуватості особи при закритті проваджень у зв`язку з закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема і те, що суд першої інстанції не повинен вирішувати питання щодо встановлення вини особи закриваючи провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, з огляду на таке.

Формулювання статті 38 КУпАП - «строки накладення адміністративного стягнення», дає підстави для висновку про те, що застосування цієї норми (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинно відбуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

З правового аналізу положень статті 38 КУпАП убачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, оскільки у разі відсутності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Натомість, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи і існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Таким чином, встановлення вини особи є обов`язком суду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод носить рекомендаційний характер і жодна норма права не зобов`язує суддів керуватись ним при розгляді справ.

Крім того, ст. 280 КУпАП прямо встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом двомісячного строку.

Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його закінченням необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

З огляду на викладене, закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

Суд дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та необхідності закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.1 ст. 38 КУпАП.

Судом розглядається справа лише відносно ОСОБА_1 в межах висунутого йому обвинувачення. Тому судом не надається оцінка діям іншого учасника дорожнього руху на предмет їх відповідності ПДР.

Суд враховує, що Законом України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 38, 124, 221, 245, 247, 268, 291, 294 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Зіньківський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя - Ситник О.В.