Дата документу Справа № 333/8612/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/562/25Головуючий у 1-й інстанції Холод Р.С.
Єдиний унікальний №333/8612/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ворони Дениса Сергійовича на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 15.09.2024 року о 08 год. 50 хв. по вул.Космічній, 144 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford F-150» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Ворона Д.С. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанова є незаконною.

Судом першої інстанції не взято до уваги, що під час оформлення матеріалів справи відносно ОСОБА_1 було допущено ряд суттєвих порушень, які виключають можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Уповноваженою особою було порушено процедуру проведення огляду водія та визначення ознак наркотичного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення оформлено без участі ОСОБА_1 , а протилежні висновки суду першої інстанції, в тому числі посилання на проміжок часу на відеозаписові, не відповідають дійсності.

Протокол не містить відомостей про те, які саме дії водія призвели до ухилення від огляду на стан сп`яніння. Його поведінка була спокійною та адекватною. Апелянт заперечує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Посилається на порушення лікарем порядку проведення вказаного огляду. ОСОБА_1 тричі намагався, проте в силу фізіологічних особливостей не зміг, надати зразки біологічного середовища (сечі) для лабораторного дослідження.

Безперервна відеофіксація події не проводилась. Тому, на переконання апелянта, наявні в матеріалах провадження відеозаписи є неналежними та недопустимими доказами.

Зупинка транспортного засобу під керуванням водія була незаконною, дії працівників поліції мали характер штучного створення умов для вчинення водієм адміністративного правопорушення.

Захисник зазначає, що у подальшому 02.10.2024 року ОСОБА_1 було повторно зупинено працівниками поліції, доставлено до медичного закладу, в якому водієм пройдено огляд на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, внаслідок чого встановлено відсутність у водія стану наркотичного сп`яніння. Наведені обставини, на думку захисника, свідчать про те, що й 15.09.2024 року водій не перебував у стані сп`яніння, з огляду на потенційний час виведення із організму наркотичних речовин.

На переконання апелянта, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведено поза розумним сумнівом.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 і його захисника Ворону Д.С. було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, за допомогою SMS-повідомлення та через додаток «Viber» відповідно.

Згідно із ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

У призначене на 02.05.2025 року судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходило.

До початку апеляційного розгляду від захисника Ворони Д.С. до Запорізького апеляційного суду надійшло клопотання, в якому останній просив відкласти розгляд справи із посиланням на участь в іншому судовому засіданні. До вказаного клопотання захисником долучено копію договору про надання правової допомоги.

Проте доказів на підтвердження обставин, на які посилається захисник Ворона Д.С. у поданому клопотанні, як на поважні причини для відкладення апеляційного розгляду, суду надано не було.

У зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №129808 від 15.09.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- направленні на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 15.09.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 8273 від 15.09.2024 року;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом, яким за допомогою технічного засобу зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд зауважує, що застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Відеозапис події містить достовірні дані про вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та має істотне значення для правильного вирішення даної справи.

Доводи апелянта про те, що наявний відеозапис не є безперервним, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції.

На зазначеному відеозаписові об`єктивно за допомогою технічного засобу відеозапису зафіксовано обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу і події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відеозапис є належним та допустимим у розумінні ст.251 КУпАП, узгоджується з іншими наявними доказами.

Що стосується заперечення захисника проти відсутності законних підстав зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Питання поважності чи неповажності причини зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Крім того, матеріали провадження не містять та апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх ймовірної протиправної поведінки, яка нібито мала місце 15.09.2024 року на момент зупинки транспортного засобу «Ford F-150» д.н.з. НОМЕР_1 .

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

В ньому зазначено дату та місце його оформлення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть вчиненого адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта, що стосуються оформлення протоколу про адміністративне правопорушення без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Вказані аргументи захисника були предметом перевірки суду першої інстанції, який обґрунтовано встановив та у оскаржуваній постанові зазначив, що із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що вказаний протокол був складений працівниками поліції у той момент, коли ОСОБА_1 знаходився безпосередньо поруч з поліцейськими, йому були роз`яснено відповідні права як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Судом було конкретизовано час відеозапису: 03:59:30 - 04:00:00 та зазначено, що у подальшому працівник поліції видав водієві копію протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомив із його змістом.

Апеляційний суд дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис зауважує, що часові позначення зафіксованих на відеозаписові подій 03:59:30 - 04:00:00 є таймкодом відеофайлу, на якому міститься запис відео із БК 470390 та відповідає часовому проміжку 15/09/2024 12:45:29 12:45:59, що узгоджується із часом оформлення протоколу про адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Більш того, вказаний процесуальний документ містить власноручний підпис ОСОБА_1 у графах №13, №16 та №18.

У зв`язку наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце.

В тому числі й відсутні підстави вважати, що вказаний процесуальний документ оформлено без участі ОСОБА_1 та/або зафіксовані на відеозаписові події відбувалися у інший, відмінний від вказаного у матеріалах провадження час, вночі, на що помилково посилався захисник у апеляційній скарзі.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ніким не заперечується.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння регламентовано ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція").

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження водієм огляду на стан сп`яніння, оголошувались водієві. Їх перелік наведено у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні водія на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.

Відповідно до змісту п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з визначеними в п.4 розділу І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відмовляючись у закладі охорони здоров`я від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , тим самим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Апеляційний суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, в тому числі і наведені захисником у апеляційній скарзі, не мають значення для висновків про наявність в діях водія складу вказаного адміністративного правопорушення.

Зафіксовані на відеозаписові дії особи, яка притягається до адміністративного правопорушення, були спрямовані на затягування водієм проходження огляду на стан сп`яніння шляхом ненадання зразків біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження протягом тривалого часу. Такі дії розцінюються як ухилення від виконання законної вимоги поліцейського, в чому і вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В результаті чого лікарем було видано відповідний висновок, в якому у графі 10 зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду на стан сп`яніння; протягом 2-х годин не надав зразки сечі.

Відтак, відмова ОСОБА_1 пройти в установленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння підтверджується сукупністю наведених вище доказів, які узгоджуються між собою та, всупереч протилежним аргументам апеляційної скарги, є належними і допустимими доказами у розумінні ст.251 КУпАП.

Посилання апелянта на обставин події від 02.10.2024 року за участі водія ОСОБА_1 , як на підставу вважати, що 15.09.2024 року останній не перебував у стані наркотичного сп`яніння апеляційний суд до уваги не приймає, у зв`язку із наступним.

Наведені захисником події повторної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбувалися хронологічно пізніше та жодним чином на обставини вчинення водієм інкримінованого йому в рамках даного провадження правопорушення не впливають.

Крім того, суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що об`єктивна сторона, як зазначалося вище, поставленого в провину водієві адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не у керуванні транспортними засобами у стані сп`яніння.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Ворони Дениса Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар