Житомирський апеляційний суд
Справа №295/19/25 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Номер провадження №33/4805/364/25
Категорія ч.5 ст.126,ч.5 ст.122 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника -адвоката Бардошевської Т.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Бардошевської Тетяни Ігорівни, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 04 лютого 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 5 ст. 122 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 04 лютого 2025 року об`єднано в одне провадження справи №295/19/25 та №295/21/25 відносно ОСОБА_1 за статтями 122 ч. 5, 126 ч. 5 КУпАП та присвоєно номер справи №295/19/25.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122 ч. 5 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення із застосуванням положень ст. 36 КУпАП України у виді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 24 грудня 2024 року о 15-40 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Житомирі по вул. Перемоги, 6, створив аварійну ситуацію, змусивши різко знизити швидкість руху екстреним гальмуванням водія ОСОБА_2 , здійснюючи рух і поворот ліворуч на вулицю Старовільська на додаткову стрілку зеленого кольору світлофору, не надавши дорогу транспортному засобу Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку.

Крім того, 24 грудня 2024 року о 15-40 год ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

В апеляційній скарзі захисник Бардошевська Т.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просила змінити постанову, об`єднавши в одне провадження справи №295/19/25, №295/21/25 та №295/23/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Зокрема посилалась на порушення суддею районного суду положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, який об`єднав в одне провадження справи щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 5 ст. 122 КУпАП, а у об`єднанні справи №295/23/25 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП відмовив. Вважала, що суд неправомірно не застосував до даних правовідносин норми КПК як аналогію процесуального закону.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник адвокат Бардошевська Т.І. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити а також вирішити питання про об`єднання в одне провадження справ № 295/19/25 та № 295/23/25, які перебувають на розгляді за апеляційними скаргами в суді апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

У апеляційній скарзі захисником ОСОБА_1 Бардошевською Т.І. не ставляться під сумнів встановлені судом першої інстанції фактичні обставини щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 5 ст. 122 КУпАП, тому у цій частині апеляційним судом не переглядається.

Так, відмовляючи в об`єднанні справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП із справами щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 122 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, суддя районного суду зазначив, що вказані правопорушення спрямовані на охорону різних за змістом суспільних правовідносин.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, згідно положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Нормами чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не регламентовано об`єднання справ про адміністративні правопорушення, як і апеляційних скарг, постановлених в окремих провадженнях.

Проте завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, що врегульовано ст. 1 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

У рішенні Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 2-рп/2015 зазначено, що і апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою ст. 284 цього кодексу, а саме: про накладання адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у ст. 24-1 цього кодексу, про закриття справи.

Відповідно до апеляційної скарги, предметом оскарження є рішення судді, яким відмовлено у задоволенні клопотання про об`єднання справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 (№295/19/25, №295/21/25 та №295/23/25), яке не входить до вказаного переліку постанов, які підлягають оскарженню.

За таких підстав, рішення судді про відмову у задоволенні клопотання про об`єднання справ про адміністративні правопорушення не може бути оскаржено в апеляційному порядку, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Крім того, у розумінні ст. 36 КУпАП питання щодо об`єднання справ про адміністративні правопорушення в одне провадження це право суду, а не обов`язок.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Бардошевської Тетяни Ігорівни, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 04 лютого 2025 року, повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь