Справа № 711/3373/25
Номер провадження 3/711/1035/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Комплєктова Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого менеджером з продажу ТзОВ «1001 дрібниця», ІПН в матеріалах справи відсутній,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАВ № 028427 від 15.04.2025, ОСОБА_1 02.04.2025 близько 01 год. 18 хв. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 порушував громадський спокій, а саме нецензурно висловлювався в бік ОСОБА_2 за місцем її проживання, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 02.04.2025 близько 02.00 год. він з дружиною перебував в квартирі, дружина сиділа за планшетом, а він за комп`ютером, почули як хтось голосно стукав у двері квартири, він не відкрив, оскільки вже неодноразово було таке, що хтось стукає в двері, когось шукає, тому він вирішив не відкривати. Потім коли другий раз почали стукати у двері, він вирішив закрити двері на інший замок, підійшов до дверей спитав хто там, йому відповіла сусідка з квартири АДРЕСА_3 , щоб вони тихіше себе поводили. Але ж вони намагаються не шуміти після 22.00 год. Чим стукала сусідка у двері він н бачив, лише чув гучний стукіт. Приїхали поліцейські, але його не опитували і матеріали не складали. Пізніше йому зателефонував дільничний і повідомив, що йому необхідно з`явитися для складання протоколу стосовно нього. У написанні письмових пояснень йому було відмовлено, декілька слів він написав в протоколі. Конфлікт між ними і сусідкою ОСОБА_3 виник ще влітку щодо кондиціонера, який гучно працював. Вони викликали сертифікованого спеціаліста для вимірювання рівню шуму, який був перевищений. Вони повідомили і сусідці і власнику квартири, який пообіцяв поговорити з ОСОБА_4 . Через це і були напружені відносини з ОСОБА_5 . Під час даної події він чи ОСОБА_3 нецензурною лайкою не висловлювалися.

Представник ОСОБА_1 адвокат Геращенко Л.Г. в судовому засіданні просила закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Зазначила, що 02.04.2025 ОСОБА_1 перебував разом із своєю дружиною ОСОБА_6 у власній квартирі за адресою АДРЕСА_4 з 18.00 год. 01.04.2025 до ранку 02.04.2025, з квартири нікуди не виходив. В квартирі АДРЕСА_3 цього ж будинку, поверхом вище проживає ОСОБА_2 . В квартирі де проживає ОСОБА_2 він ніколи не був. В 2024 році між родиною ОСОБА_7 та ОСОБА_2 склалися неприязні відносини з приводу того, що ОСОБА_2 , проживаючи в квартирі, що розташована на їх квартирою, протягом тривалого часу порушувала норми тиші в нічний час, чим заважала відпочивати. Подружжя ОСОБА_7 звернулись до компетентного органу та провели заміри шуму в їхній квартирі під час роботи кондиціонеру ОСОБА_2 , було встановлено факт великого перевищення норм шуму. Однак і після цього, ОСОБА_2 на прохання відремонтувати кондиціонер або не включати його в нічний час не реагувала, а навпаки навмисно включала його в нічний час доби. З приводу порушення норм шуму, з відповідними доказами дружина ОСОБА_1 зверталась із заявами до ЧРУП ГУНП в Черкаській області. Крім того, вона та інші сусіди викликали поліцію з приводу протиправних дій з боку ОСОБА_2 (сварки, бійки в нічний час). З вересня-жовтня 2024 року між сім`єю ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ніяких конфліктних ситуацій не було. Жодних підстав для вчинення дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 не було. Щодо складання протоколу зазначила, що 15.04.2025 по телефону дільничний інспектор запросив ОСОБА_1 для складання протоколу, оскільки ОСОБА_2 написала на нього заяву. Дільничний інспектор відмовився прийняти пояснення ОСОБА_1 , його дружини та Тещі ОСОБА_8 і надати для ознайомлення докази вчинення ним дрібного хуліганства. Матеріали справи не містять у собі належні і допустимі докази, які б не залишали жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Відсутні докази і самої події. Натомість до протоколу додано заяву ОСОБА_6 від 05.04.2025, в якій вона повідомляє про протиправні дії самої мешканки квартир АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , які мали місце вночі 02.04.2025 і просить прийняти відповідні міри реагування. Крім того, з УПП в Черкаській області отримано лист № 52-Аз/41/24/03-2025 від 05.05.2025, з якого вбачається, що під час обслуговування виклику 02.04.2025 близько 01.40 год. «Порушення тиші» співробітники патрульної поліції з ОСОБА_1 не спілкувались та адміністративні матеріали за ст.. 173 КУпАП відносно нього не складались. Таким чином, 02.04.2025 поліція не фіксувала ніяких протиправних дій ОСОБА_1 . Це однозначно доводить, що ОСОБА_1 дрібного хуліганства або будь-якого іншого правопорушення 02.04.2025 не вчиняв і спростовує факт вчинення ним правопорушення, про яке йдеться у протоколі від 15.04.2025. Крім того, долучила до матеріалів справи характеристики з місця проживання стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона орендує квартиру, в якій проживає з дитиною. Вночі 02.04.2025 вона спустилася до сусідів з квартири АДРЕСА_5 і постукала у двері, оскільки вони дуже голосно розмовляли і заважали спати їй та дитині. Але двері ніхто не відкрив, тому вона записала відео, де чути голоси ОСОБА_7 у її квартирі, щоб потім показати поліції і викликала працівників поліції. Коли вони приїхали і постукали у двері ОСОБА_7 , їм також ніхто не відчинив. Вона повернулася у свою квартиру, а сестра їй повідомила, що ОСОБА_7 знову голосно розмовляють. Вона пішла до них знову і постукала телефоном у двері, не ногами, але двері знову не відкрили, лише через двері ОСОБА_7 спитав, хто там і вона повідомила, що потрібно себе тихіше поводити. Викликала поліцію, оскільки неодноразово вночі ОСОБА_7 виясняють стосунки. Вона намагається не конфліктувати з сусідами, але якщо їй не подобаються деякі речі, то вона про це говорить. Нецензурною лайкою ні вона, ні ОСОБА_7 не висловлювались.

Дослідивши письмові матеріали справи та заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Геращенко Л.Г., потерпілої ОСОБА_2 , суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, законодавець передбачає, що інші дії порушили, а не могли порушити громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, де громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства. Домінування у свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності від інших адміністративних правопорушень.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.

У постанові пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 року зазначено, що при розгляді справ адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясовувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Положеннями ст. 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд враховує те, що для кваліфікації дій особи за ст. 173 КУпАП необхідна наявність у цих діях хуліганського мотиву. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Отже, хуліганські спонукання - головна відмінна риса діянь, що кваліфікуються за ст. 173 КУпАП. Дрібне хуліганство вчиняється безпричинно, із-за неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Натомість, вчинення подібних діянь з інших, не хуліганських мотивів, може утворювати інший вид правопорушень, тобто, діяння не може кваліфікуватися за ст. 173 КУпАП, як вчинене з хуліганських мотивів, якщо воно вчинене за інших спонукань (приводів), зокрема, як відповідна реакція на поведінку потерпілих або інших осіб.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В матеріалах справи наявний рапорт дільничного офіцера поліції від 15.04.2025 про те, що ним відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення дрібного хуліганства було складено адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП.

Крім того, до матеріалів справи додана заява ОСОБА_6 від 05.04.2025, в якій зазначено що в ніч з 1 на 2 квітня близько 02.00 год. ночі мешканка квартири АДРЕСА_3 , яка орендує квартиру вибивала їм ногами двері в квартиру, щоб ми відчинили їй двері. На запитання, що вона хоче, остання відповіла, що вони голосно розмовляють та заважають їй відпочивати. У зв`язку з тим, що вони відмовились відкрити двері ОСОБА_3 продовжувала вибивати двері ногами поки хтось із сусідів не почав її заспокоювати і пояснювати, що вона заважає іншим спати. На наступний день вони дізнались, що ОСОБА_3 викликала поліцію.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 заперечує, що висловлювався у бік ОСОБА_2 нецензурною лайкою, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, що підтвердила в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 .

При цьому жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив хуліганство, не надано, а описання самого правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення, не може бути належним доказом його вчинення особою, а тому для підтвердження порушення за ст. 173 КУпАП працівники поліції мали б надати інші докази, які б надавали можливість відтворити дійсні обставини правопорушення, які мали місце.

Крім того, ОСОБА_1 не опитаний по суті вчиненого правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні його письмові пояснення.

Отже, в діях ОСОБА_1 не вбачається умислу на порушення громадського порядку, як це визначено ст.173 КУпАП. Крім того, не доведено, що його дії обумовлені саме хуліганськими мотивами та прагненням порушити громадський порядок, самоствердитись шляхом ігнорування гідності інших осіб, що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП - дрібного хуліганства.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, приходжу до висновку про відсутність належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова