Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/1421/25

Номер провадження: 3/511/714/25

"15" травня 2025 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2025 року біля 16:25 по вулиці Молодіжній в місті Роздільна Одеської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_2 , повторно, протягом року, без посвідчення водія, яке не отримував взагалі та будучи позбавленим права керування транспортними засобами на строк 5 років, чим порушив пункт 2.1. а ПДР.

Стислий виклад позиції учасників справи.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про причини неявки суду не повідомив.

Висновки суду за результатами розгляду матеріалів.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до диспозиції статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 314287 від 28 квітня 2025 року;

-постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4605069 від 28 квітня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП;

-копією постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 грудня 2024 року по справі № 511/4069/24, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП;

-листом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 29 квітня 2025 року № 67/6575, згідно з яким ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За встановлених обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 5 статті 126 КУпАП - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другої цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке ОСОБА_1 вже було піддано адміністративному стягненню.

Відносно не отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , суд вважає необхідним зауважити, що Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 4 вересня 2023 року по справі № 702/301/20 зазначила, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, врахувавши характер вчиненого правопорушення, систематичність, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують відповідальність та відсутність обставин, що її пом`якшують, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд прийшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

При цьому, диспозиція статті 30 КУпАП регламентує, що якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 грудня 2024 року по справі № 511/4069/24, ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Вказана постанова суду набрала законної сили 17 грудня 2024 року.

Стаття 317-1 КУпАП визначає, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Стаття 37 КупАП передбачає, що строк адміністративного арешту обчислюється добами, виправних робіт - місяцями або днями, позбавлення спеціального права - роками, місяцями або днями.

Водночас позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

З урахуванням викладеного, приєднавши невідбуту частину покарання, суд вважає необхідним визначити ОСОБА_1 загальний строк покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Разом з цим, Закон України «Про судовий збір» встановлює, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для прац ездатних осіб, тобто 605,60 гривень.

Однак у постанові Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 грудня 2024 року по справі № 511/4069/24, встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, а тому звільняється від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

З цього приводу Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 грудня 2019 року по справі № 761/29966/16-ц зауважив, що преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

На підставі викладеного, керуючись статтями 30, 40-1, 283, 284, 307-308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом, приєднавши невідбуту частину покарання, на строк 10 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач: ГУК в Од.обл./м.Роздільна/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37607526

Номер рахунку (стандарт IBAN): UA0015001

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку МФО: 899998

Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: А. В. Ільяшук

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.