Справа № 127/7972/25
Провадження № 3/127/1697/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в ТОВ «Вигідна покупка», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №266238 від 08.03.2025 р. того ж дня о 22 год. 17 хв. м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 96А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Шкода, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 (далі Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності або Особа) в судовому засіданні вину не визнав та суду пояснив, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, але мав намір пройти такий огляд в присутності адвоката, з яким вів розмову по телефону і консультувався. Проте працівники поліції не погодились з його проханням зачекати адвоката і склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Самофалова Є.Є. суду дала пояснення про те, що в діях її підзахисного ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис починається 08.03.2025 о 22 год. 19 хв. 36 сек., коли працівники поліції бігли за ОСОБА_1 , вимагали від нього зупинитись та шарпали за руки. ОСОБА_1 зупинився. Поліцейські повідомили його про проїзд перехрестя вулиць Хмельницьке шосе та проспекту Юності на червоний сигнал світлофора. Далі почалась перепалка. Один з працівників поліції спілкувався з ОСОБА_1 , а інший писав протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, але просив поліцейського надати сертифікат відповідності на цей прилад. Сертифікат поліцейський показав йому в паперовому вигляді без зазначення номера приладу. ОСОБА_1 попросив дати йому алкотестер в руки, щоб здійснити пробу на цьому приладі. Поліцейський відмовив йому в цьому та пояснив, що ОСОБА_1 пошкодить цей прилад. Після цього ОСОБА_1 зателефонував захиснику, яка представляє його інтереси при розгляді справи, отримав від неї консультацію і попросив бути присутнім при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та складанні відносно нього процесуальних документів працівниками поліції. Захисник погодилась прибути на місце зупинки, але для цього потрібен був час. Лише після телефонної розмови ОСОБА_1 з адвокатом йому стали роз`яснювати його права. Коротке словосполучення «стаття 268». ОСОБА_1 не відмовився пройти огляд, сів на пасажирське сидіння свого автомобіля і чекав адвоката. На що поліцейський відповів, що такого обов`язку немає при продувці «Драгера» залучати адвоката. Захисник в судовому засіданні пояснила, що адвокат може бути присутнім при освідуванні особи на стан сп`яніння, давати їй консультації, робити зауваження. Одна дія (проведення освідування) тягне за собою іншу дію (складення протоколу про адміністративне правопорушення). ОСОБА_1 людина юридично необізнана, в такій ситуації ніколи не був, мав право на консультацію з адвокатом по телефону та присутність адвоката при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Початок цієї події був 08.03.2025 о 22 год. 19 хв., а закінчення о 23 год. 00 хв. Адвокат після телефонної розмови з нею мала під`їхати в межах м. Вінниці принаймні через 30 хв. Граничний двогодинний строк для проведення огляду в медичному закладі, передбачений ст. 266 КУпАП, становив 00 год. 19 хв. 09.03.2025. І у працівників поліції було достатньо часу, щоб дочекатись захисника Самофалова Є.Є. і провести його огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. На відеозаписі ОСОБА_1 багато разів голосно казав поліцейським про те, що не відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, але просить дочекатись адвоката. ОСОБА_1 по телефону запросив адвоката. Адвокат погодилась приїхати на місце події. Але поліцейські без зазначення об`єктивх причин склали протокол. Захисник наголошує на тому, що копія протоколу не була вручена ОСОБА_1 за місцем його складення. Поліцейський сказав, що протокол буде вручено завтра. За ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП кожен має право на правову допомогу. Кожна особа має право обирати собі адвоката. Особа має право і на безоплатну правову допомогу. Навіть після складення відносно нього протоколу Самофалов Є.Є. просив зачекати адвоката. Верховний Суд неодноразово вказує на неприпустимість порушення права особи на правову допомогу. Враховуючи наведені доводи та аргументи захисник просить закрити провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом досліджено відеозапис з портативного пристрою №472310.

Відеозапис починається о 22 год. 19 хв. і закінчується о 23 год. 02 хв.

Починається відеозапис о 22:19:07 двоє поліцейських наздоганяють ОСОБА_1 по вулиці на території ЦМСД №1 м. Вінниці (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 96А), хапають його за руки, зупиняють і пояснюють, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора і у них є відеозапис про цей факт.

Відеозапис про керування ОСОБА_1 автомобілем Шкода, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на диску відсутній та відеозапис про проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора теж відсутній.

0 22:30 біля автомобіля Шкода, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та патрульного автомобіля поліцейським виписано постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п.8.7.3.е ПДР (проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора).

В матеріалах справи є направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР м. Вінниці 08.03.2025 року 22 год. 30 хв. Проте на відеозаписі о 22:30 як і протягом всього запису складення такого документа не зафіксовано.

В такому випадку при наявності направлення ОСОБА_1 мало бути доставлено для огляду до закладу охорони здоров`я і в разі його відмови від проходження огляду лікарем мав би бути складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП в медичному закладі.

З відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився, проте запитав про сертифікат відповідності на прилад «Драгер». На що поліцейські показали в паперовому вигляді сертифікат, який дійсний до 25.11.2025.

22:35 запитання поліцейського : «Ви будете проходити огляд ?»

Відповідь Особи : «Да, конечно».

22:35 запитання поліцейського : «Ви будете проходити на місці?»

Відповідь Особи : «Почекайте, давайте по факту, я жду адвоката».

22:35 відповідь поліцейського «А це тут не предусмотрює адвоката».

22:39 Особа : «В руки дай прилад». Відповідь поліцейського : «Не маю дати».

22:40 запитання поліцейського : «Єгор, Ви будете проходити?»

Відповідь особи : «Да». Поліцейський : «Дивіться я тримаю за шнурок». Особа : «Дай мені в руки Драгер».

22:41 Особа «Чому Ви мені не даєте в руки Драгер?». Поліцейський : «Я тобі дав його в руки, тримаю за шнурок. Не хочеш не надо. Ти керувати не будеш як проходити, ти будеш проходити?».

22:41 другий поліцейський : «Ніхто в руки Вам його не дасть».

22:42 Особа : «Я нічого йому не зроблю, давайте я в залог дам Вам свій телефон».

22:42:17 Особа бере правою рукою прилад «Драгер», поліцейський тримає прилад за шнурок. Особа : «Давай віддавай мені його». Особа в правій руці тримає «Драгер», в лівій руці телефон. Розмова Особи по телефону : «Доброго дня, це адвокат? Мені по 130 дути в Драгер чи не дути? Мені надо можливість адвоката».

22:43 Відповідь поліцейського : «Та займайся своєю можливістю».

22:43 Один поліцейський каже іншому : «Короче, пиши про відмову».

22:43 поліцейський : «Я складаю протокол про те, що Ви відмовились проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння». Особа : «Я не відмовився, я не відмовився, я не відмовляюсь».

22:44 Особа : «Я требую захисника». Поліцейський : «Требуй, все в суді».

22:45 Особа «Я тільки в присутності адвоката буду продувати». Поліцейський : «Це Ваші проблеми». Особа : «Я не відмовляюсь, дути Драгер будемо, адвоката давайте». Поліцейський : «Не дам, в мене немає».

22:46 Особа «Хорошо, тоді два часа чекаємо мого адвоката». Поліцейський : «Немає такого в законодавстві». Особа : «Я залучаю адвоката». Поліцейський : «В мене немає обов`язку і по процедурі при освідуванні залучати, чекати адвоката».

22:47 Особа : «Я від освідування не відмовляюся, ми ждемо адвоката». На запитання поліцейського відповідь Особи : «Я прохожу, я прохожу». Поліцейський : «Я це розцінюю як відмову» і роз`яснює Особі його права за ст. 268 КУпАП.

В цей час Особа сідає на пасажирське сидіння свого автомобіля.

22:50 поліцейський почав складати протокол про адміністративне правопорушення.

22:53 Особа вийшла із свого автомобіля і звернулась до поліцейських : «268 стаття, ми чекаємо адвоката, і я від Драгера не відмовляюсь». Поліцейський : «В 268 статті немає нічого про адвоката». Особа : «Я не відмовляюсь, я тобі ще раз кажу».

22:54 Особа : «Ми ждемо адвоката, я не відмовляюся, ми чекаємо адвоката».

22:55 Особа : «Ждемо адвоката, у Вас час буде».

22:56 Особа : «Ми ждемо адвоката , ми ждемо адвоката».

22:57 поліцейський : «Завтра хай прийде, забере временні права і всі копії».

22:58 вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення звернення Особи до поліцейських : «Я не відмовляюся від освідетельствування, я Драгера не дув, ми ждемо адвоката».

22:59 Особа : «Я не пив, я не вживав алкоголь, ми ждемо адвоката».

23:00 поліцейський «Ніхто йому зараз нічого не дасть, завтра в управлінні по вулиці Ботанічна, де МРЕО».

Відеозапис закінчується о 23:02.

Тобто ОСОБА_1 багато разів в присутності двох поліцейських повторював про свою згоду пройти огляд на місці зупинки з допомогою приладу Драгер, але лише в присутності адвоката.

Згідно з абзацом 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Підстави для здійснення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння встановлені поліцейськими 08.03.2025 о 22 год. 19 хв. (початок відеозапису). Особа повідомила про згоду пройти огляд на місці зупинки в присутності адвоката о 22 год. 35 хв., запросила адвоката о 22 год. 42 хв., а поліцейський почав складати протокол про адміністративне правопорушення о 22 год. 50 хв. Адвокат згідно з її поясненнями в судовому засіданні мала прибути на місце події протягом 30 хв. Тобто огляд Особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, можливо було провести в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» до 00 год. 19 хв. 09.03.2025 і, на переконання суду, було достатньо часу (біля 1,5 год.), щоб дочекатись захисника (адвоката) і проводити дії з проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я та складання процесуальних документів в присутності адвоката.

Натомість судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки не відмовився. А відповідно до направлення від 08.03.2025 22 год. 30 хв. на огляд стан сп`яніння до КНП ЦТК «Соціотерапія» його не доставили.

Згідно із ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до підпунктів 3.1., 3.2. пункту 3 рішення Конституційного Суду України №23-рп/2009 від 30.09.2009 р. в справі №1-23/2009, вирішуючи порушені у конституційному зверненні питання, Конституційний Суд України виходить з такого.

Відповідно до Конституції України (254к/96-ВР) утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3).

У розділі II Основного Закону України (254к/96-ВР) закріплено не лише основні права і свободи людини і громадянина, а й передбачено відповідні конституційно-правові гарантії їх дотримання та захисту, зокрема заборону скасування конституційних прав і свобод (частина друга статті 22) (254к/96-ВР), неможливість обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, крім обмежень певних прав і свобод в умовах воєнного або надзвичайного стану (стаття 64) (254к/96-ВР), забезпечення кожному судового захисту його прав і свобод, у тому числі гарантування звернення до суду безпосередньо на підставі Конституції України (254к/96-ВР), та надання при цьому можливості використання будь-яких інших не заборонених законом засобів захисту своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань (частина третя статті 8, частини друга, п`ята статті 55) (254к/96-ВР).

Важливу роль у забезпеченні реалізації, захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина в Україні як демократичній, правовій державі відведено праву особи на правову допомогу, закріпленому у статті 59 Конституції України (254к/96-ВР). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер. У контексті частини першої цієї статті "кожен має право на правову допомогу" поняття "кожен" охоплює всіх без винятку осіб - громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають на території України. Здійснення права на правову допомогу засноване на дотриманні принципів рівності всіх перед законом та відсутності дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (стаття 21, частини перша, друга статті 24 Основного Закону України) (254к/96-ВР).

Крім того, реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права. Правову позицію щодо цього висловив Конституційний Суд України у Рішенні від 16.11.2000 року N 13-рп/2000 (v013p710-00) у справі про право вільного вибору захисника. Зокрема, в абзаці п`ятому пункту 5 мотивувальної частини цього Рішення (v013p710-00) зазначено, що "закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав" (частина перша статті 59 Конституції України) (254к/96-ВР) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й нших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин".

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. При цьому у передбачених законом випадках, зокрема для захисту прав і свобод дітей, неповнолітніх батьків та для захисту від обвинувачення, відповідні державні органи, їх посадові та службові особи під час здійснення своїх повноважень зобов`язані забезпечити надання зазначеним особам необхідної правової допомоги.

Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закону) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 Закону).

Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 6 Закону).

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації (ч.1 ст.7 Закону).

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції (ч.2 ст.7 Закону).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року в справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи той факт, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а поясненнями ОСОБА_1 та його захисника, які узгоджуються з відеозаписом з місця події, стверджується, що він погодився пройти такий огляд в присутності адвоката, то керуючись положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 21, 22, 24, 55, 59, 62 Конституції України, ст. ст. 3, 6, 7 Закону України «Про Національну поліцію», ч.1 ст. 130, ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в ТОВ «Вигідна покупка», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови суду складено 07.05.2025 р.

Суддя