Справа № 595/657/25
Провадження № 3/595/273/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,

за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2025 року близько 14.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , в п`яному стані, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 в ході чого обзивав її різними образливими та нецензурними словами, шарпав за верхній одяг, на зауваження не реагував, через що остання переживала за своє життя і здоров`я.

Крім того, 23 квітня 2025 року близько 14.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , в п`яному стані, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно падчерки ОСОБА_3 в ході чого обзивав її різними образливими та нецензурними словами, на зауваження не реагував, через що остання переживала за своє життя і здоров`я.

Також, 23 квітня 2025 року близько 14.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , в п`яному стані, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно пасинка ОСОБА_4 в ході чого обзивав його різними образливими та нецензурними словами, на зауваження не реагував, через що останній переживав за своє життя і здоров`я.

Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції при складанні протоколів кваліфіковані за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до протоколів про адміністративні правопорушеннясерії ВАД № 425150, серії ВАД № 425149, серії ВАД № 425151 від 30 квітня 2025 року, де йому було повідомлено, що розгляд адміністративних справ відбудеться 13 травня 2025 року о 10 год. 00 хв. у Бучацькому районному суді, про що ОСОБА_1 власноручно проставив підпис у відповідній графі протоколу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується зібраними по справі доказами, а саме даними, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення щодо ньоговід 30.04.2025 серії ВАД № 425150, серії ВАД № 425149, серії ВАД № 425151; протоколі прийняття заяви від ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.04.2025; рапорті ст. інспектора-чергового ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Сайчука Б.М. від 23.04.2025; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 23.04.2025, в яких така повідомила, що 23 квітня 2025 року близько 14.00 год. вона перебувала по місцю свого проживання зі своїми дітьми. В цей час до будинку прийшов її співмешканець ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та почав словесний конфлікт на побутовому рівні, в ході якого почав обзивати її різними образливими та нецензурними словами, шарпати за верхній одяг. Діти були присутні в будинку та чули крики; письмових поясненнях ОСОБА_3 від 23.04.2025, в яких така пояснила, що 23 квітня 2025 року близько 14.00 год. по місцю проживання співмешканець матері ОСОБА_1 вчинив стосовно неї та матері психологічне та фізичне насильство, в ході якого кричав, нецензурно виражався до них та шарпав за верхній одяг її матір; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 30.04.2025, в яких такий пояснив, що 23 квітня 2025 року близько 14.00 год. він повернувся додому напідпитку, де між ним та співжителькою ОСОБА_2 виникла суперечка, в ході якої він виражався в її сторону образливими та нецензурними словами, шарпав її за верхній одяг та погрожував словесно фізичною розправою. Конфлікт відбувався в присутності дітей співмешканки та тривав близько 20 хв. Вину визнає, щиро кається.

За змістом ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. При цьому психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з повторним протягом року вчиненням домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Як слідує з постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 липня 2024 року, яка набрала законної сили 29 липня 2024 року (справа № 595/1174/24) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, тобто, повторне протягом року вчинення домашнього насильства, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Згідно характеристики № 15-09/2-46, виданої Берем`янським старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області 30 квітня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в с. Берем`яни Чортківського району Тернопільської області. Скарг від жителів села щодо негативної поведінки ОСОБА_1 в старостинський округ не поступало.

За приписами частини п`ятою статті 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Програма для кривдника комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (п.10 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, вважаю, що відсутня необхідність направлення ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство.

У відповідності до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі ч.3 ст.173-2 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Стягнути із ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Бучацький районний суд до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик