справа № 179/440/25
провадження № 3/179/206/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року селище Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Кривошлик І.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дистанційно - захисника Кравчуна Д.В., розглянувши у режимі відеоконференції матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з відділення поліції №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №272399 від 05.04.2025 року вбачається, що 05 квітня 2025 року о 14 годин 57 хвилина в с. Жданівка вул. Квіткова, 20 водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «Леопард» не маючи відповідної категорії посвідчення водія, чим порушив п.2.1а) ПДР. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.5 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, заперечував факт керування транспортним засобом. Пояснив, що за кермом транспортного засобу був його товариш, а він взагалі не керував транспортним засобом, оскільки знає, що позбавлений права керування та не має права керувати транспортними засобами.

Захисник Кравчун Д.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, посилаючись на відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення, а саме в матеріалах справи відсутні жодні докази щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відсутні докази у вигляді відеозаписів які підтверджували вчинення адміністративного правопорушення.

Вислухав пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.1 а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №272399 від 05.04.2025 року; копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП; рапорт працівника поліції.

Однак вказані документи не можуть бути покладені судом в основу судового рішення, оскільки не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Так, відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність також настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Діюче законодавство не містить чіткого визначення самого поняття керування транспортним засобом. Виходячи з загально визначеного розуміння правової природи цього поняття та його тлумачення в юридичній літературі, під керуванням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з тим, до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 мотоциклом «Леопард» (відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, пояснень свідків, тощо).

Як вбачається з рапорту поліцейського від 05.04.2025 року, усі дії були зафіксовані на бодікамеру, однак відеозапису фіксування обставин вчинення правопорушення, до матеріалів справи не надано.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення на окремому аркуші, відмовився.

Письмові пояснення ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення не надані, та не надано доказів про відмову надання пояснень.

Крім того, відповідно до п.32 Постанови ВС від 15.05.2019 року у справі №537/2088/17 сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Також протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть бути визнані належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійним беззаперечними доказами, а обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суд зважає при цьому, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що представлені суду докази не є такими, що беззаперечно доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, суд вважає, що необхідно закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч.7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.7, 9, п.1 ст. 247, ст. 280, 282-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП.

Суддя О.Ю. Кравченко