Справа № 165/272/25 Провадження №33/802/320/25 Головуючий у 1 інстанції:Ференс-Піжук О. Р.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Кромського М.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 12 січня 2025 року о 11 год. 13 хв. керувала по вул. Луцькій в м. Нововолинську автомобілем марки «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Кромський М.В. вважає постанову судді незаконною Посилається на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з порушенням Інструкції з експлуатації спеціального технічного приладу. Вказує на те, що направлення на огляд в медичний заклад щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння є недопустимим доказом, оскільки воно не вручалось ОСОБА_1 .. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено не уповноваженою на те особою. Також зазначає, що роздруківка тесту є недопустимим доказом, оскільки на цей технічний прилад відсутній сертифікат відповідності і він не зареєстрований у відповідних реєстрах МОЗ України. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №219069 від 12.01.2025, у п.13 якого є підпис ОСОБА_1 про ознайомлення її з правами, наданими ст.63 Конституції України та передбаченими ст.268 КУпАП (а.с.1), рапортом (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де є підпис ОСОБА_1 у графі "З результатами згоден" (а.с.3), чеком тестування на алкоголь з результатом 1,27‰ (а.с.4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, а саме КНП "Нововолинська ЦМЛ" (а.с.5), розпискою ОСОБА_1 про зобов`язання 12.01.2025 передати керування транспортним засобом тверезому водію і не керувати у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6), відеозаписами (а.с.10), а також іншими матеріалами справи.

Наведена сукупність доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, яке ставиться їй у провину.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки на місці зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук (а.с.3), працівник поліції мав право запропонувати їй пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків

Згідно приписів частини 3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказують на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано належним чином.

Як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, поліцейський, який здійснював оформлення адміністративних правопорушень, на місці зупинки транспортного засобу запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, на що вона відразу погодилась, пройшла огляд, результат позитивний 1,27‰, відразу не заперечувала результату огляду, згодом не погодилась та хотіла їхати у лікарню, тягнула час, висловлювала бажання вирішити питання на місці зупинки, в зв`язку з чим їй працівником поліції було роз`яснено зміст ст.369 КК України. З часом відмовилась їхати до лікарню та погодилась з результатом огляду на місці зупинки (а.с.10).

Отже, доводи апелянта про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння є голослівними та повністю спростовуються результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який є позитивний 1,27 ‰ (а.с.3).

Також переглядом відеозапису з бодікамер працівників поліції встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу зафіксовано безперервною відео фіксацією (а.с.10).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було вручене направлення на огляд в медичний заклад щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, і ніяким чином не впливають на висновок керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та на вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Є безпідставними посилання захисника про те, що роздруківка тесту є недопустимим доказом, оскільки на цей технічний прилад відсутній сертифікат відповідності і він не зареєстрований у відповідних реєстрах МОЗ України.

Так, згідно з сертифікату та декларації про відповідність, виданих 11 березня 2024 року ТОВ «Сорбполімер-Аналітик», видно, що газоаналізатор АлкоФор 507, заводський номер IUN3F0116, пройшов випробування, відповідає вимогам та стандартам чинного законодавства Українита згідно з інструкцією з експлуатації даного приладу, наступне технічне обслуговування алкотестера необхідно провести не пізніше 11.03.2025 (а.с.32-36).

Відповідно до роздруківки технічного приладу, яким встановлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 , останнє калібрування даного приладу АлкоФор 507, серійний номер IUN3F0116, було проведено 11 березня 2024 року (відповідно до тесту № 00070 від 12 січня 2025 року), тому станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився (а.с.4).

З урахуванням наведеної сукупності обставин, враховуючи ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме 1,27‰, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і такими, що свідчать про намагання уникнути накладення на останню безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Що ж стосується тверджень апелянта про те, що в направленні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не зазначено назву органу Національної поліції, в якому проходить службу інспектор СРПП ОСОБА_2 , і як наслідок таке направлення є недопустимим доказом, то такі доводи є безпідставними, адже в направленні зазначено посаду поліцейського, його звання, прізвище ініціали (а.с.5). Крім того, дана обставина жодним чином не спростовує факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 1,27‰ та не може бути безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

Посилання захисника на те, що у протоколі щодо ОСОБА_1 не зазначено діючу посаду поліцейського Музики Р.В. є голослівними, оскільки як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№219069 від 12.01.2025 у графі 3 «посада, спеціальне звання та П.І.Б. поліцейського, який склав протокол» зазначено: інспектор відділення поліції №1 (м.Нововолинськ) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області лейтенант поліції Музика Владислав Романович (а.с.1).

Доводи апелянта про те, що протокол щодо ОСОБА_1 складено не уповноваженою особою є також голослівними і не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки п.1 ч.1 ст.255 КУпАП передбачено, що уповноважені посадові особи Національної поліції мають право складати протоколи в тому числі за ст.130 КУпАП.

А з посадової інструкції інспектора СРПП відділення поліції №1 (м.Нововолинськ) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області Музики В.Р. убачається, що у випадках, визначених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (а.с.26-29).

Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

Під час апеляційного розгляду стороною захисту не надано жодних доказів того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кромського М.В. залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов