Справа №461/2223/25
Провадження №3/461/897/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року суддя Галицького районного суду м.Львова Волоско І.Р., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 07.03.2025 о 18.38 хв за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив економічне домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме забрав ключі та не впускав у помешкання, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт порушення заперечив та пояснив, що він дійсно забрав один із ключів від помешкання, бо у нього з ОСОБА_2 була домовленість про те, що коли його немає вдома, то ОСОБА_2 повинна зачиняти двері, оскільки в помешканні ще проживає матір ОСОБА_1 , яка має алкогольну залежність та може покидати помешкання. За день до подій, які вказані у протоколі, його матір покинула помешкання та перебувала довго на вулиці у стані сп`яніння, а ОСОБА_2 про це не сказала. ОСОБА_1 вважає, що якби ОСОБА_2 зачинила двері на верхній замок, то матір би не покинула помешкання, а тому він забрав у ОСОБА_2 ключі від верхнього замка, щоб його матір була в безпеці.

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду пояснення про те, що вона проживає за адресою АДРЕСА_2 зі свої неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та матір`ю ОСОБА_1 , яка зловживає алкоголем. Повертаючись з роботи 07.03.2025 року, ОСОБА_2 не змогла потрапити в помешкання, оскільки її колишній чоловік ОСОБА_1 зачинив двері на верхній замок і ключ їй не дав, тим самим вчиняючи домашнє насильство відносно неї.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідльність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №689640 від 07.03.2025 року, заявою, поясненнями та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,6 гривень.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,5 грн судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско