Справа 362/1057/25
Провадження 3/362/636/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Т.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 124, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2025 року близько 23 год. 30 хв. в місті Василькові Обухівського району Київської області по вулиці Шевченка, 6В водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом моторолером Aprilia SR 50, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан моторолера, внаслідок чого заклинив трос акселератора, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не відреагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв падіння, що призвело до тілесних ушкоджень та механічних пошкоджень транспортного засобу, чим порушив вимоги підпунктів "а" і "б" пункту 2.3, пункту 12.1 Правил дорожнього руху. Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233844 від 30.01.2025, його дії кваліфіковано за статтею 124 КУпАП.

Крім того, того ж дня, в той же час та в тому ж місці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом моторолером Aprilia SR 50 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість мови, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці) та в порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду в установленому законодавством порядку на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, посилаючись на відсутність фізіологічної потреби щодо здачі біологічної речовини сечі. Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233852 від 30.01.2025, його дії кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, судом вжито всіх заходів щодо повідомлення та виклику ОСОБА_1 у призначені судові засідання: неодноразово викликався до суду шляхом надсилання на адресу його місця проживання судових повісток про виклик до суду, які повернуті з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Додатково на номер телефону ОСОБА_1 , зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів, судом направлялись СМС-сповіщення, які отримані ним відповідно до довідок про доставку SMS про виклик ОСОБА_1 до суду, та які останнім були проігноровані. Також судом здійснювався виклик ОСОБА_1 в судове засідання шляхом відповідної публікації на сайті суду.

Враховуючи, що згідно з частиною другою статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124, 130 КУпАП, належать до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі матеріалів, що є у справі.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України" (пункти 66, 69), відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 вказаної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" (пункт 41), від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (пункт 35). Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був ознайомлений під особистий підпис з тим, що справа буде розглядатись Васильківським міськрайонним судом Київської області.

Вивчивши наявні матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог названого Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України "Про дорожній рух" та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Отже, керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, суть та обставини якого викладені у протоколі серії ЕПР1 № 233844 від 30.01.2025, суд зазначає таке.

Пункт 2.3 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок водія перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу (підпункт "а"), а також зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну (підпункт "б"). Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Адміністративним правопорушенням відповідно до статті 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, підтверджується такими доказами:

фактичними даними, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.01.2025 серії ЕПР1 № 233844;

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) від 29.01.2025, з якою ознайомлений під особистий підпис ОСОБА_1 ;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.01.2025, в яких він описав обставини ДТП, а також зазначив, що його мопед отримав механічні пошкодження, а він сам отримав тілесні ушкодження;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - очевидців ДТП;

актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 30.01.2025;

відеозаписами події з нагрудної камери поліцейського, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи, на якому зафіксовано факт ДТП за участю ОСОБА_1 , зокрема, на питання поліцейського про причини ДТП водій відповів, що упав з мопеду бо відмовили гальма (23:37 хв).

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суть та обставини якого викладені у протоколі від 30.01.2025 серії ЕПР1 № 233852, суд зазначає таке.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту наведеної диспозиції вбачається, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад зазначеного правопорушення.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння).

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі - Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пунктів 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При цьому у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я (пункт 8 Інструкції № 1452/735; пункт 9 Порядку №1103).

Отже, поліцейський правомірно пред`явив водієві ОСОБА_1 вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

фактичними даними, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.01.2025 серії ЕПР1 №233852, з яким водій ознайомлений під особистий підпис;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 30.01.2025 № 60 із зазначенням лікарем КНП "Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Васильківської міської ради, що проведення огляду неможливе через посилання обстежуваного на відсутність фізіологічної потреби;

рапортом поліцейського від 30.01.2025;

схемою місця ДТП від 29.01.2025;

актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 30.01.2025;

відеозаписами події з нагрудної камери поліцейського, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи, на якому зафіксовано: факт ДТП за участю ОСОБА_1 (23:37 хв), встановлення особи водія та пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння (00:49 хв), на що водій погоджується, але після транспортування ОСОБА_1 до медичного закладу водій через 2 години після доставки до лікарні повідомляє, що не може здати аналіз сечі через відсутність фізіологічної потреби (01:40 хв); повідомлення лікарем з огляду на те, що пройшло 2,5 години після ДТП та ураховуючи загальновідому фізіологічну норму формування сечі для сечовиділення у 1 людини, про свідоме небажання водієм ОСОБА_1 здати аналіз сечі, на що водій просить ще зачекати (01:48). З відеозапису вбачається, що водій так і не здав аналіз сечі станом на 02:20 хв, у зв`язку з чим на нього складено протокол.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок, а не право водія пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків з цього (брак часу, небажання водія тощо) Правила дорожнього руху не містять.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах.

Поведінка водія ОСОБА_1 на протязі 2-х годин у медичному закладі, його посилання на відсутність фізіологічної потреби у здачі сечі об`єктивно свідчить про те, що останній свідомо відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази відповідно до статті 252 КУпАП, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У зв`язку з наведеним суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП як порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, та за частиною першою статті 130 КУпАП як відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки стосовно ОСОБА_1 до суду надійшло 2 окремі справи про адміністративні правопорушення, які розглядаються одним складом суду одночасно, суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №362/1057/25 (провадження №3/362/636/25) та №362/1058/25 (провадження №3/362/637/25), присвоївши їм спільний №362/1057/25 (провадження №3/362/636/25), і накладати стягнення з дотриманням вимог частини другої статті 36 КУпАП.

Більш серйозним правопорушенням з числа вчинених є адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а тому стягнення згідно з вимогами статті 36 КУпАП накладається в межах санкції вказаної частини статті.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, зважаючи на те, що частиною першою статті 130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При цьому суд бере до уваги, що норми КУпАП не містять жодних застережень чи умов застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, у тому числі зумовлених відсутністю у винного посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а також враховує правовий висновок, викладений Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.09.2023 по справі № 702/301/20, який полягає в тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. Тож об`єднана палата вважає, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 9, 23, 27, 33, 36, 38, 40-1, 124, 130, 221, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи за №362/1057/25 (провадження №3/362/636/25) та №362/1058/25 (провадження №3/362/637/25) стосовно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоїти об`єднаній справі № 362/1057/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідно до частини другої статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф, накладений за вчинення адміністративних правопорушень, сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: Київська обл./м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору, які перерахувати за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку надсилається правопорушником до органу (посадової особи), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.П. Рубан