Справа № 588/478/25
провадження № 3/588/225/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О.В., розглянувши справи про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 122-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.03.2025 о 14 годині 55 хвилин у с.Боромля дорога Н-12 км.40 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN SHARAN» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, зі згоди водія за допомогою приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820». Результат огляду 2,93 проміле, тест 1510, що зафіксовано на відеореєстратор персональний нагрудний, чим порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху.

Крім того, ОСОБА_1 14.03.2025 о 14 годині 55 хвилин у с.Боромля дорога Н-12 км.40 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN SHARAN» номерний знак НОМЕР_1 не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу подану за допомогою сигнального диска з червоним сигналом, що зафіксовано на відео реєстратор персональний нагрудний, чим порушив вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, та не повідомив суд про причину неявки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Таким чином, з урахуванням викладеного вважаю, що оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, поважних причин неявки до суду не повідомив, в розумні інтервали не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження, справа може бути розглянута без його участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно пункту 8.9.б Правил дорожнього руху вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

За невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, деяких лікарських препаратів тощо, що знижують реакцію і увагу водія.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частини 1 статті 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за обставин, установлених судом, підтверджується такими доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №271255 від 14.03.2025 та серії ЕПР1 № 271266 від 14.03.2025, які за змістом відповідають вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликають, містять обов`язкові ознаки складів адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2 КУпАП та частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 2, 20);

- результатом тесту № 1510 від 14.03.2025 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими 14.03.2025 о 15 годині 42 хвилини ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 2,93 ‰ (а.с. 5, 6);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.7);

- рапортом інспектором взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Сумській області ДПП Сергія Сіренка від 14.03.2025 (а.с.8);

- відеозаписами з відеореєстратора автомобіля поліції та нагрудної камери поліцейського, які містять фактичні дані про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не виконання законної вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, а також процедуру його огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку (а.с. 12).

Вказані докази є належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного та є та достатніми, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122-2 КУпАП, оскільки він, будучи водієм, не виконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. Також ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до довідки, складеної старшим інспектором відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській області ДПП від 17.03.2025 ОСОБА_1 , отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 04.08.2023 категорії «С», яке вилучене (а.с. 11).

Згідно частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про накладення стягнення, відповідно до статей 33, 36 КУпАП враховую особу правопорушника, характер вчинених правопорушень, які є небезпечними правопорушеннями, тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої за найбільш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП особою, на яку накладено стягнення сплачується судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 36, 40-1, 122-2, 130, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 122-2 КУпАП та накласти на нього на підставі статті 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. на користь держави.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Лебедь