Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю секретаря судових засідань Чейпеш С. І., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , та її представника-адвоката Штефанюка І. М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/717/24 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 та її представника-адвоката Штефанюка І. М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.09.2024.

Цією постановою закрито провадження у справі, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 103990 від 25.07.2024 вбачається, що 25.07.2024 о 09 год 55 хв у м. Ужгород, пл. Б. Хмельницького, 1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Toyota C-HR», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху (виїзді на круговий рух) не переконалась у безпечності та скоїла зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по круговому русі, чим порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вина водія ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі, не доведена згідно з критерієм «поза розумним сумнівом» і не підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим КУпАП, як і не доведено, що саме її дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що у даному випадку водій ОСОБА_2 , маючи намір здійснити маневр повороту праворуч з крайньої лівої смуги кругового руху, створила перешкоду водію ОСОБА_1 , яка у цей час рухалась по колу в крайній правій смузі у попутному напрямку, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи, що будь-яких адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_2 не складалось, то оцінку діям останньої суд не надавав ,не виходячи за межі складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 та її представник-адвокат Штефанюк І. М. просять скасувати постанову суду першої інстанції від 10.09.2024 та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вважають постанову судді незаконною у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам справи. Стверджують, що вина ОСОБА_1 у вчиненні

-2-

адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена наявними в матеріалах справи доказами, у тому числі й відеозаписом. Посилаються на те, що ОСОБА_2 , виконуючи вимоги п. 9.2 та 10.1 Правил дорожнього руху України, зайняла крайню праву смугу кругового перехрестя до моменту руху автомобіля марки «Toyota C-HR», державний номерний знак НОМЕР_1 , у напрямку виїзду на перехрестя з круговим рухом. Саме водій ОСОБА_1 , ігноруючи розмітку 1.13, та порушивши вимоги п. 12.12 Правил дорожнього руху України, не надала їй перевагу в русі, а продовжила рух з метою «проскочити» на кругове перехрестя. Разом з тим, звертають увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик у судове засідання та допит у якості свідка інспектора 1 взводу 1 роти батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_4 , який склав щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим просять викликати вказаного інспектора для допиту під час апеляційного розгляду справи.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представника-адвоката Штефанюка І. М., які підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у порушення вище зазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не вмотивовані належним чином, а рішення суду не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, та фактичних обставинах дорожньо-транспортної пригоди.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на те, що матеріалами справи не доведено, що саме дії ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, оскільки саме водій ОСОБА_2 , маючи намір здійснити маневр повороту праворуч з крайньої лівої смуги кругового руху, створила перешкоду водію ОСОБА_1 , яка у цей час рухалась по колу в крайній правій смузі у попутному напрямку, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

-3-

Висновки суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 103990 від 25.07.2024 стверджується, що 25.07.2024 о 09 год 55 хв у м. Ужгороді, пл. Б. Хмельницького, 1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Toyota C-HR», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху (виїзді на круговий рух) не переконалась у безпечності та скоїла зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по круговому русі, чим порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП стверджується сукупністю зібраних та досліджених апеляційним судом доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 103990 від 25.07.2024, даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій відображено напрямки руху автомобілів, місце їх зіткнення та розташування після зіткнення; письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, а саме ОСОБА_2 , фото-, та відеоматеріалами.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердила свої письмові пояснення та зазначила, що вона рухалася по колу в крайній правій полосі, а автомобіль марки «Mitsubishi», який рухався по колу, не надав їй переваги при з`їзді з крайньої правої смуги та допустив зіткнення з лівою частиною її автомобіля.

Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила надані нею письмові пояснення та зазначила, що вона рухалася по колу, ввімкнула правий покажчик повороту та переконавшись у безпечності маневру розпочала з`їзд із кола, після чого відчула удар у задню ліву дверку її автомобіля.

Допитані апеляційним судом у якості свідків працівники патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які оформляли дорожньо-транспортну пригоду, підтвердили викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 обставини та зазначили, що саме остання при зміні напрямку руху (виїзді на круговий рух) не переконалась у безпечності та не надала дорогу транспортному засобу, який рухався по колу і мав перевагу у русі, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Показання потерпілої ОСОБА_2 та поліцейських Прохорова М. О. та ОСОБА_4 , узгоджуються і з наявним у матеріалах справи відеозаписом з камер відеоспостереження.

Матеріали справи не містять доказів про порушення інспектором УПП в Закарпатській області законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 103990 від 25.07.2025 складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Між тим, матеріали справи не містить доказів, які б свідчили про незаконність дій поліцейських при оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, чи наявність у них підстав для обмови ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Сторона захисту під час апеляційного розгляду таких доказів не надала і про наявність таких не вказувала.

-4-

Враховуючи наведене, позиція водія ОСОБА_1 про те, що вона не порушувала Правил дорожнього руху України, а винуватим у настанні дорожньо-транспортної пригоди є водій транспортного засобу «Mitsubishi» ОСОБА_2 , не узгоджується з наявними у матеріалах справи доказами, у тому числі покараннями потерпілої ОСОБА_2 та поліцейських Прохорова М. О. та Мощака В. В.

З наявних у матеріалах справи і вищенаведених доказів об`єктивно вбачається, що водій ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом «Тойота», перед виїздом на круговий рух не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi», в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась у тому числі з вини водія ОСОБА_1 внаслідок порушення нею вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що стало обґрунтованою підставою для складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, будь-які докази відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена і її дії слід кваліфікувати ст. 124 КУпАП.

Таким, чином оцінивши зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині підлягають до задоволення, а постанова скасуванню як незаконна та невмотивована, із прийняттям нової, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обгрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; те, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували вищенаведені висновки апеляційного суду, і жодних клопотань з цього приводу, у тому числі про призначення експертизи, витребування та приєднання до матеріалів справи будь-яких доказів тощо не заявлялось.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

-5-

З матеріалів справи вбачається, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення вчинено 25.07.2024, тобто на час розгляду апеляційним судом справи строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП України, закінчився.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення, провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 та її представника-адвоката Штефанюка І. М. задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.09.2024 щодо ОСОБА_3 скасувати.

Визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо неї закрити на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя