КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/1209/2025 Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 362/7248/24 Суддя у І інстанції: Попович О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

захисника Сіренка М.Ю.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Сіренка Максима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 9 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 30 КУпАП до накладеного на ОСОБА_1 цією постановою стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки приєднана невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2024 року (справа № 362/5658/24),

В С Т А Н О В И Л А:

Васильківський міськрайонний суд Київської області постановою від 29 серпня 2024 року визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом.

11 жовтня 2024 року о 17:30 год. у с. В.Бугаївка Обухівського району Київської області по вул. Т.Шевченка, 32, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хонда Діо» без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме; почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotester 6810, ARAM 3614, результат тестування 2,18 проміле, що підтверджується тестом № 1871, чим порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Сіренко М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 9 грудня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судову практику Верховного Суду, правову позиція судів різних апеляційних судів, положення ст. 62 Конституції України, апелянт вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки, як доказам, які надано поліцейським, так і стороною захисту, внаслідок чого винесено незаконне рішення.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 в розумінні положень п. 1.10 Правил дорожнього руху не був, оскільки мопедом не керував, а котив, працівники поліції мопед під керуванням ОСОБА_1 не зупиняли.

Докази того, що ОСОБА_1 не керував, а котив мопед, частково зафіксовані в матеріалах відеозапису, згідно з яким вбачається, що поліцейський з автомобіля говорить до ОСОБА_1 : «що, не їде під гору»? і на 45 секунді відеозапису ОСОБА_1 просить працівників поліції докотити мопед додому.

Окрім того, апелянт звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 ПДР України, проте, на переконання сторони захисту, таке обвинувачення не є конкретизованим, оскільки за керування транспортним засобом у стані сп`яніння передбачено відповідальність п. 2.9 (а) ПДР України.

За наведених обставин, апелянт вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину поліцейськими не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сіренка М.Ю. на підтримку доводів апеляційної скарги про скасування постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 9 грудня 2024 року та закриття провадження у справі відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектора відділу поліції № 1 (м. Васильків) Обухівського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_9., вивчивши матеріали справи, дослідивши відеозапис подій, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, слід дійти такого висновку.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя у постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винуватості особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Під межами доказування розуміють сукупність доказів, достатніх для достовірного з`ясування обставин, що входять до предмета доказування. Предмет доказування у справі про адміністративне правопорушення - це сукупність фактичних обставин такої справи, встановлення яких необхідне для його правильного вирішення. До предмета доказування у справі про адміністративне правопорушення входять обставини, що підлягають з`ясуванню у цій справі, перелік яких міститься у ст. 280 КУпАП, згідно з якою орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Правильне визначення меж доказування дає змогу досягти максимальної ефективності адміністративного процесу, уникнути збору та вивчення надлишкових доказів і забезпечити досягнення цілей доказування. Таким чином, предмет доказування та межі його встановлення є якісними характеристиками процесу доказування, що дають змогу суб`єкту адміністративної юрисдикції визначити фактичний обсяг обставин, які підлягають доказуванню, та реалізувати його під час провадження у конкретній справі, виходячи з особливостей такої справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

· протоколом про адміністративне правопорушення;

· поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків;

· висновком експерта;

· речовими доказами;

· показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки;

· відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху;

· протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З урахуванням наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не у повному обсязі, і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 за викладених у постанові обставин у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю доказів у справі, досліджених під час апеляційного розгляду.

За змістом оскаржуваної постанови, суддя, вислухавши захисника, який заперечував вину ОСОБА_1 , надав пояснення, згідно яких ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а його котив дорогою, тобто не був водієм, а тому підстави для притягнення до адміністративної відповідальності відсутні; опитавши ОСОБА_1 , який підтримав свого захисника, запевнив суд, що мопедом не керував; дослідивши долучені працівниками поліції до справи докази, дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та вказав, що винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

- роздруківкою результатів огляду,

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- розпискою ОСОБА_2 ,

- довідкою по наявність повторності вчинення правопорушення;

- копією рішення;

-відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) з нагрудної камери, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» й Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 3 лютого 2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції підтверджує факт керування транспортним засобом, не висловлював незгоду із результатами огляду на стан сп`яніння;

Також, суд зазначив, що перевіркою матеріалів не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, на що обґрунтовано послався захисник в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду справи.

Захисник Сіренко М.Ю. у суді апеляційної інстанції, підтримуючи доводи апеляційної скарги у повному обсязі, зазначив, що об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачає керування особою транспортним засобом у відповідному стані сп`яніння. У матеріалах справи відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 мопедом за досліджуваних подій. Поліцейські їхали у службовому автомобілі, відеокамера вже працювала і у відчинене вікно поліцейський запитав ОСОБА_1 : «Що? Не їде під гору?», тобто на початку відеозапису поліцейським було підтверджено, що ОСОБА_1 не рухався на мопеді, а котив його. Можливо, до означених подій ОСОБА_1 і їздив на цьому мопеді, проте у той момент не їхав, а котив його.

ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції пояснив, що за досліджуваних подій спочатку на велосипеді поїхав до магазину для того, щоб забрати мопед на ремонт, а потім продати його. Біля магазину випив з друзями. На зворотньому шляху залишив велосипед біля магазину, забрав мопед і котив його додому. Коли поліцейські складали матеріали, надав свої дані, може і розгубився у той момент.

У суді апеляційної інстанції повторно досліджені докази у справі, а саме:

- роздруківка результату приладу Drager Alcotester 6810. Результат тесту - 2,18 проміле. Наявний підпис ОСОБА_1 (ас. 2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, за змістом якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Огляд проводився за допомогою Drager Alcotester 6810, ARAM 3614, результат огляду на стан спяніння - позитивний, 2,18 проміле. ОСОБА_1 погодився з результатом, що засвідчено його власноручним підписом (ас. 3);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 жовтня 2024 року, відповідно до змісту якого, ОСОБА_1 , в якого у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою Національної поліції, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук направлявся до закладу охорони здоров`я - КНП БПІЛ Васильківської міської ради (ас. 4);

- розписка ОСОБА_2 , якою останній зобов`язується доставити скутер «Хонда» без номерного знака за адресою свого проживання у АДРЕСА_2 , та не допускати до керування ОСОБА_1 (ас. 5);

- відеозапис досліджуваних подій, який містить у собі 9 файлів.

З першого відеофайлу відеозапису (розпочинається 11 жовтня 2024 року о 17:28:16 год.) вбачається, що працівник поліції в русі руху на службовому автомобілі з місця водія у відчинене вікно запитує особу, що знаходиться на вулиці: «В гору не тяне?», на що отримав відповідь: «Та не їде». Поліцейський запитав, де шолом, на що невідома особа відповіла: «Толкніть, будь ласка», на що поліцейський відповів : «Зараз. Стій. А документи де твої?» По виходу з службового автомобіля відеозапис відтворює, що чоловік знаходиться біля скутера, дорога іде вгору. Поліцейський знову запитав: «А шолом? А документи? Як тебе звати?» У цей час у чоловіка задзвонив телефон, і він почав розмовляти по мобільному телефону з невідомою особою. Поліцейські запитали прізвище, ім`я, на що чоловік запитав, що поліцейські хочуть від нього. Поліцейський відповів, що вони бажають дізнатись дані особи, прізвище, ім`я та по-батькові. Чоловік відповів, що він не сепаратист, та почав товкати мопед по дорозі, проте його дії були присічені інспектором. Один інспектор сказав, що буде складати протокол, другий озвучив: «Ви їхали, тут безполезно..» Перший інспектор сказав: «Життя не вчить, знову «бухий», знову за кермом п`яний». На запитання, яке прізвище у особи, останній відповів,: « То ви ж знаєте», поліцейські попросили нагати прізвище, бо довше буде. Чоловік запитав, що від нього хочуть поліцейські, на що отримав відповідь, щоб той назвав свої дані, така у них робота. Поліцейський став встановлювати дані особи по службовій базі. Чоловік сказав: «Забирайте мопед», на що поліцейський озвучив: «Ви спочатку поспілкуйтесь з нами п`ять хвилин, ми складемо протокол відносно Вас і після цього будете вільні. Добре? Задамо кілька уточнюючих питань». Поліцейський знову запитав дані особи, на що останній відповів: «А ви не знаєте? Ви ж написали такого там у суді..». Поліцейський запитав: «Позбавили?», на що чоловік ствердно відповів, зазначив, що так, позбавили (прав), складали (протокол) у Бугаївки , у нього у дворі. Чоловік сказав: «Тільки Ви написали, що на трасі стояли, а я тікав від Вас», пропонуючи поліцейським поїхати додому, щоб він показав протокол, який складали поліцейські. Чоловік представився ОСОБА_1 , зазначив, що у Черкасах є такий же, а все списують на нього. Поліцейський став сумніватись у справжності прізвища, на що ОСОБА_1 запитав: «А на кого тоді протокол виписали ? Я тільки-но штраф заплатив ». Поліцейський знову попросив назвати прізвище чи надати якісь документ, на що ОСОБА_1 представився: « ОСОБА_1 » та запитав: « Тоді на кого протокол складали? За що я віддав 17 (тисяч), 3400 і ще три з чимось за щось віддав, за якісь збори». Поліцейський пригадав попередні події, що оформлювали у с. Велика Бугаївка, у дворі, просив ОСОБА_1 нагадати, коли саме це було. ОСОБА_1 у мобільному телефоні за допомогою застосунку «»Дія» показав свої дані. ОСОБА_1 сказав поліцейському все фіксувати, на що отримав відповідь від поліцейського, що все фіксується згідно ст. 40. Інспектор поліції встановив дані ОСОБА_1 , як-то, місце реєстрації, фактичного мешкання та наявність посвідчення водія. ОСОБА_1 озвучив, що посвідчення так у нього і не забрали.

З другого відеофайлу (розпочинається о 17:33:17 год.) вбачається продовження спілкування ОСОБА_1 і працівників поліції. Інспектор запитав у ОСОБА_1: «Сьогодні вживав?», на що останній відповів, що «так». Інспектор запитав: «Чого балуєшься? Забрати мопед?», на що ОСОБА_1 попросив його простити та дати можливість ковбасу до хати доставити. Інспектор озвучив, що ОСОБА_1 позбавлений прав. ОСОБА_1 сказав, що попередній випадок мав місце після народження його жінки, ІНФОРМАЦІЯ_2 , попросив його простити, дати можливість доїхати до хати. Інспектор по службовій базі з`ясував, що ОСОБА_1 постановою суду від 29 серпня 2024 року позбавлений права керування. Інспектор поліції запитав, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній запитав: «Знову?». Поліцейський відповів, що ОСОБА_1 життя нічому не вчить і знову запитав, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відповів ствердно. Поліцейські та ОСОБА_1 підійшли до службового автомобіля поліцейських, інспектор з автомобіля дістав прилад «Драгер», поклав на капот. У цей час у ОСОБА_1 задзвонив мобільний телефон і у розмові з невідомою особою озвучив: «З`їздив в магазин..ті ж самі поліцейські..зараз буду дути у трубу». Поліцейський надав ОСОБА_1 запакований мундштук, ОСОБА_1 розпакував його, просив його відпустити, на що поліцейський відповів:«Відпустимо, собі не заберемо». Поліцейський вставив мундштук у прилад, повідомивши, що йде контрольний забір повітря, у приладі «Драгер» відсутній алкоголь, роз`яснив ОСОБА_1 правильність проходження тестування. Результат приладу «Драгер» виявився 2,18, що, як зазначив поліцейський, у десять разів більше, ніж дозволено. Інспектор поліції повідомив, що буде складений «електрический» протокол та винесення постанови за те, що ОСОБА_1 позбавлений права керування. Інший поліцейський повідомив, що згідно законодавства все фіксується на портативний відео реєстратор, на бодікамеру. Поліцейський запитав у ОСОБА_1 : «А додому 100 метрів ж не докатили?», на що останній відповів, що заглох (мопед).

Третім відеофайлом (розпочинається о 17:38:16 год.) зафіксовано продовження розмови поліцейських і ОСОБА_1 , що особа останнього встановлена відповідно до паспорту. У розмові ОСОБА_1 зазначив, що поліцейські в суді такого наговорили, що він і тікав, на що поліцейський повідомив, що наявний відеозапис, на якому зафіксовано, що водій не зупинявся, їхав далі, а його наздоганяли. Надалі відеозапис фіксує складання та оформлення працівниками поліції матеріалів справи. Поліцейський озвучив, що все відбувається згідно чинного законодавства, він не напише ні більше, ні менше. На запитання поліцейського, що сьогодні святкував ОСОБА_1 , останній відповів, що день народження тещи, який був вчора.

Четвертий відеофайл (розпочинається о 17:43:16 год.) є продовженням попередньому, фіксує продовження складання та оформлення працівниками поліції відповідних матеріалів. ОСОБА_1 просив відпустити його, на що поліцейський запитав: «Щоб далі порушувати Правила дорожнього руху». ОСОБА_1 сказав, що більше не буде порушувати, так сталося, просив не оформлювати матеріали, давав «на ЗСУ, 50 євро», на що поліцейський сказав, що «дайте, але на нам». Поліцейський запитав: «З минулого разу не пояли, що так воно не працює?» На запитання, чи є дома хтось тверезий, ОСОБА_1 відповів, що теща, жінка, діти. Поліцейський уточнив, кому мопед віддавати, на що ОСОБА_1 озвучив, що «він же не поїде».

П`ятий відеофайл (розпочинається о 17:48:18 год.), що є продовженням попередньому, фіксує роботу працівників поліції. Поліцейський озвучив, що потрібен тверезий водій зі сторони ОСОБА_1 , чи то жінка, чи теща, права не потрібні, просто треба передати (мопед) тверезому водію або доштовхає ( ОСОБА_1 ) додому, не сяде, а буде товкати додому. Інспектор запитав: «Ти ж керував транспортним засобом?». Відповідь ОСОБА_1 не чутно із-за сторонніх шумів. У розмові між собою один поліцейський іншому сказав не минути віконце у протоколі, де зазначено «до протоколу додається», оскільки у його практиці вже було, що він його минув. Далі поліцейський каже, що скоро у ОСОБА_1 день народження, другий сказав, що тоді 19 числа треба зупиняти. ОСОБА_1 сказав, що буде на сутках. На запитання ОСОБА_1 , по якій статті його оформлюють поліцейські, останні відповіли, що по 130. На запитання, чи хоче ОСОБА_1 написати пояснення, останній відповів «ні». Інший поліцейський запропонував ОСОБА_1 подиктувати, а він напише.

Шостий відеофайл (розпочинається о 17:53:17 год.) продовжує фіксацію працівниками поліції матеріалів справи. У розмові між собою, один поліцейський іншому каже, як правильно заповнювати фабулу у протоколі про адміністративне правопорушення, як-то: водій керував, мав такі-то ознаки, огляд пройдено на місці за допомогою алкотест Драгер. ОСОБА_1 просив не складати протокол, на що поліцейський заперечив і порадив ОСОБА_1 зателефонувати дружині, щоб вона прийшла і написала… ОСОБА_1 запитав: «А якщо вона тоже..?» Поліцейський запитав: «Вона п`яна? Набери і запитай: вона твереза чи п`яна. Друзі є тверезі?». ОСОБА_1 сказав, що докоте сам, проте поліцейський сказав, що треба передати тверезому водію. З подвір`я будинку, що знаходиться на горбі, вийшла незнайома жінка, якій поліцейський крикнув позвати тверезого водія, який би написав розписку. З`явилась невідома особа (за відеокадром), яка повідомила, що має права та твереза. Поліцейський взяв з автомобіля чистий аркуш паперу, підійшов до невідомого чоловіка, який вже знаходився біля службового автомобіля патрульних, та повідомив цій особі, що треба написати розписку, що ця особа забирає транспортний засіб та не буде допускати до керування дану людину протягом доби, додаючи що йому ( ОСОБА_1 ) взагалі забороняється керувати транспортним засобом, оскільки він позбавлений прав.

Сьомий відеофайл (розпочинається о 17:58:17 год.) фіксує написання ОСОБА_2 розписки під диктовку працівника поліції. Після написання розписки ОСОБА_1 запитав поліцейських, чи підвезуть вони його, на що поліцейський озвучив: «Скільки тут іти? Два рази впасти».

Восьмий відеофайл (розпочинається о 18:03:17 год.) є продовженням роботи поліцейський. ОСОБА_1 сфотографували, та поліцейський сказав ОСОБА_1 : « Глупо робити одну і ту ж саме дію, очікуючи на інший результат». Поліцейський запросив ОСОБА_1 підійти ближче до автомобіля та озвучив ОСОБА_1 , що стосовно нього складений протокол за те, що ОСОБА_1 протягом року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та сказав у графі пояснень написати «більше не буду», що і було виконано ОСОБА_1 та проставлені ним підписи у запропонованих графах. ОСОБА_1 також розписався у постанові про накладення адміністративного стягнення та у чеку «Драгер».

Останній відеофайл (розпочинається о 18:08:17 год.) фіксує, що ОСОБА_1 розписується у документах, запропонованих поліцейськими, у тому числі, в акті огляду зі слів поліцейського зазначає: «З результатами згоден». Поліцейський сказав, що, наразі, ОСОБА_1 їздити не можна та запитав, чи розуміє це ОСОБА_1 , на що останній відповів, що вже розуміє. На цьому фрагменті відеозапис закінчується (ас. 11).

З метою перевірки доводів апеляційної скарги щодо обставин досліджуваних подій, повного та всебічного розгляду вказаного провадження, судом апеляційної інстанції в режимі відеоконференцзв`язку опитаний інспектор відділу поліції № 1 (м. Васильків) Обухівського РУП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_9., який пояснив, що на час досліджуваних подій 11 жовтня 2024 року працював на цій же посаді. Під час несення служби 11 жовтня 2024 року у с. Бугаївка Обухівського району Київської області по вул. Шевченка був зупинений транспортний засіб «Хонда», і в ході розмови у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер», результат виявився позитивний. Чому наявний відеозапис розпочинається з питання «В гору не тяне?», пояснити не може, оскільки окрім відеозапису, наявного у матеріалах справи, повинен бути долучений і інший відеозапис, який фіксував подію за участю ОСОБА_1 зі службового автомобіля. За кермом службового автомобіля був він. Бодікамера була увімкнена і працювала з моменту виходу із службового автомобіля. Відповідні докази він скерував до уповноваженої особи відділу, яка, у свою чергу, готує матеріали до суду. Цій посадовій особі були надані всі відеозаписи. Не знає, чому певних відеозаписів немає у матеріалах справи. Оскільки протоколи про адміністративне правопорушення з нещодавно оформлюються в електронній формі, то самостійно неможливо зазначити у такому протоколі про долучення додаткового відеозапису. Матеріали про адміністративне правопорушення у відділ адмінпрактики для подальшого їх скерування до суду першої інстанції передаються просто, без будь-яких письмових супровідних листів. Інспектор поліції зобов`язався у наступне судове засідання надати суду апеляційної інстанції відеозапис подій, який не долучений до матеріалів справи та який, на його переконання, доводить факт керування мопедом ОСОБА_1 у день та час, коли останній був зупинений працівниками поліції за досліджуваних подій.

Після опитування інспектора поліції ОСОБА_9 . ОСОБА_1 наполягав на тому, що у момент, коли до нього під`їхали працівники поліції, мопедом він не керував, а котив його, зазначаючи, що якщо є ще відеозапис, то нехай працівники поліції його нададуть.

Захисник Сіренко М.Ю. зазначив, що оскільки відеозапис, який має надати поліцейський, суду апеляційної інстанції не зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, то такий відеозапис не можна брати до уваги в якості доказу у справі.

У судове засідання, відкладене на 21 квітня 2025 року для надання часу інспектору поліції ОСОБА_9. належним чином оформити та надати суду апеляційної інстанції відеозапис подій за участю ОСОБА_1 за обставин, що мали місце 11 жовтня 2024 року о 17.30 год. в с. В.Бугаївка Обухівського району Київської області по вул. Т.Шевченка, 32, інспектор поліції ОСОБА_9 не з`явився.

Разом з тим, 18 квітня 2025 року на електронну адресу Київського апеляційного суду з Обухівського районного управління відділу поліції № 1 НП України ГУ НП в Київській області надійшов лист, яким начальник ВП № 1 підполковник поліції Бойко М. інформує, що відповідно до розділу VIII п. 3 пп. 1 «Інструкції зі застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, строк зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів становить 30 діб, у зв`язку з чим надати відеозапис, який фіксує факт керування транспортним засобом громадянином ОСОБА_1 не представляється можливим.

Окремо у цьому листі зазначається, що на наявному в матеріалах справи відеозаписі під час спілкування з працівниками поліції громадянин ОСОБА_1 факт керування не заперечував.

На даний момент несення служби працівниками СРПП ВП № 1 Обухівського РУП здійснюється доба через добу. Також збільшено кількість працівників, які залучаються для проведення заходів з охорони громадського порядку у період прийдешніх свят, з огляду на що просить провести судове засідання без участі інспектора СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_9.

Після дослідження всіх матеріалів справи та доказів у провадженні, захисник Сіренко М.Ю. наголосив, що приписами ст. 250 КУпАП передбачено надання працівниками поліції всіх доказів у справі до її скерування до суду першої інстанції. Пояснення, надані інспектором поліції ОСОБА_9. в суді апеляційної інстанції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються матеріалами справи, і якби цьому були належні докази, то вони одразу були б надані до суду.

ОСОБА_1 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження, додатково дослідивши матеріали справи та надіслані на адресу суду апеляційної інстанції, слід дійти такого висновку.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2002 року, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведене в п. 27 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Переміщення автомобіля з одного місця до іншого шляхом його штовхання не вважається керуванням транспортним засобом в змісті визначення цього терміну.

Необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Між тим, на переконання суду апеляційної інстанції, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 11 жовтня 2024 року о 17:30 год. у с. В.Бугаївка Обухівського району Київської області по вул. Т.Шевченка, 32, керував транспортним засобом «Хонда Діо» без номерного знаку, враховуючи і те, що до матеріалів справи не долучено та додатково не надано працівником поліції відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, який міг би підтвердити чи спростувати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

За відсутності такого відеозапису не спростовані і твердження ОСОБА_1 , що за досліджуваних обставин транспортним засобом він не керував.

Більш того, з досліджуваного відеозапису встановлено, що він починається з питання «В гору не тяне?» та фіксує ОСОБА_1 , який котить мопед.

Таким чином судом апеляційної інстанції вжиті всі передбачені законом заходи для дослідження всіх доказів у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного 11 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за порушення ним п. 2.9 Правил дорожнього руху, та вичерпані можливості отримати додаткові дані на спростування/підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі, щодо правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення, з урахуванням всіх досліджених даних, пояснень ОСОБА_1 та його захисника, інспектора поліції ОСОБА_9 , відсутності в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, де було б беззаперечно зафіксовано рух транспортного засобу (мопеду) під керуванням ОСОБА_1 .

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи сторони захисту у частині того, що інкриміноване ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за досліджуваних обставин не є конкретизованим, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148358 від 11 жовтня 2024 року складеного працівником поліції ОСОБА_9 вказано, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 ПДР без зазначення підпункту означених Правил, які налічують дев`ять самостійних підпунктів, при тому, що лише п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Цим обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав та дійшов передчасного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, відсутність у матеріалах справи беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, у зв`язку з чим постанова суду підлягає до скасування.

Разом з тим, нормами КУпАП не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148358 від 11 жовтня 2024 року, підлягає до закриття на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 даного складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга захисника Сіренка М.Ю. підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Сіренка Максима Юрійович задовольнити.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 9 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148358 від 11 жовтня 2024 року - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва