Справа № 645/2692/25
Провадження № 3/645/712/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Костіної І.Г.,

за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої особи: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Немишлянського районного суду м.Харкова матеріал про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого пекарем підприємство Куліничі, одруженого, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, який не є інвалідом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2025 р. близько 22:40 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство (фізичне) відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме наніс удари в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав шкоди психологічному здоров`ю дитини. За що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КпАП України вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав, пояснив, що дійсно 16.04.2025р. він повернувся після роботи до дому та побачив свою дружину в стані сильного алкогольного сп`яніння. Між ними зав`язалася сварка і він її штовхнув, їх неповнолітні сини в той час перебували у квартирі у сусідній кімнаті і скоріше за все не чули сварки між батьками.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , пояснила, що в той день, 16.04.2025р. вона, перебуваючи дома, за адресою АДРЕСА_2 , вживала алкогольні напої разом з своєю невісткою. У вечорі, повернувся з роботи її чоловік ОСОБА_1 та вони почали сваритися, пояснила, що він її не бив, а тільки штовхнув. Потім вона викликала поліцію і повідомила, що чоловік її бив та сварився. Зазначила, що їх неповнолітні діти, під час зазначених подій, знаходилися в сусідній кімнаті та не чули сварки.

Вислухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності та представника потерпілої неповнолітньої особи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи,суд дійшов до наступного.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та дослідивши докази у справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.173-2 КУпАП а саме: вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю.

Незважаючи на невизнання своєї провини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, вина останнього підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 987402 від 17.04.2025 року;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.04.2025р. згідно яких останній зазначає, що 16.04.2025р. у вечорі, він повернувся з роботи до дому. Його жінка, ОСОБА_2 яка перебувала у стані алкогольного спяніння, вчинила сварку та почала бити їх неповнолітнього сина ОСОБА_5 . Жінку він не бив, а тільки придавив з лівої сторони тулуба.

-письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 16.04.2025р. в яких остання зазначає, що 16.04.2025р. вона знаходилася вдома, вживала з невісткою алкогольні напої, після того, як вона зайшла до себе в кімнату, її чоловік ОСОБА_1 почав її бити, наніс біля 7-8 ударів по тулубу та вдарив по обличчю. Неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які знаходилися в цей час в квартирі, злякалися та замучилися через цю подію.

- дослідженими під час судового засідання дисками з відеозаписом з боді камери АЛ 3404, ВАБ 987402 з яких вбачається, що працівники поліції прибули за викликом до квартири АДРЕСА_3 . В квартирі була присутня ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння, яка повідомляє, що її чоловік ОСОБА_1 побив її, просить викликати швидку, при цьому присутні неповнолітні діти. Окрім того просить дітей, щоб вони підтвердили працівникам поліції, що її чоловік бив її.

Таким чином, при розгляді даної справи судом не встановлено обставин, які б виключали відповідальність ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення. Пояснення ОСОБА_1 щодо його невинуватості у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, повністю спростовуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За перелічених фактичних обставин, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, зважаючи на відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення, в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП саме у виді штрафу, оскільки таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Разом із тим, положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст.5 вказаного Закону.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 251-252, 279, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, тобто у випадку примусового виконання постанови суду, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 09.05.2025 року.

Суддя І.Г. Костіна