Справа № 749/630/25
Номер провадження 3/749/357/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2025 р. м. Сновськ

Сновський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чигвінцева М.С.

за участю секретаря Михалевич М. В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновську матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

24.04.2025 р. о 09 год. 30 хв. в м. Сновськ, вул. Свободи, 153, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21121, д. н. з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком № 67 від 24.04.2025 р. КНП «Сновська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наказом голови Щорського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року № 14 «Про здійснення організаційних заходів у зв`язку зі зміною найменування суду» встановлено вважати офіційним найменуванням суду - Сновський районний суд Чернігівської області, з дня державної реєстрації відповідних змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Внести зміни до відомостей про суд (в частині найменування юридичної особи), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у порядку, визначеному законодавством.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що приймає ліки, наркотичних засобів не вживає.

Від захисника Скорого Д. С. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, мотивоване тим, що при зупинці транспортного засобу, водія не було повідомлено про конкретну причину зупинення поліцейським транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Також відсутні інші докази наявності будь-яких інших підстав (крім порушення Правил дорожнього руху) передбачених ч. 1 ст. ст. 35 Законом України "Про національну поліцію", які б могли стати причиною для зупинки транспортного засобу в цій справі.

Якщо зупинка транспортного засобу була безпідставна, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини.

Враховуючи вищевикладене, в поліцейського були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу водія ОСОБА_1 , вимоги пред`явлення документів, а в подальшому оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, в силу доктрини «плодів отруєного дерева» та з огляду на те, що обвинувачення має ґрунтуватись виключно на законних діях поліцейських здійснення (ст. ст. 1 7 КУпАП, ст. 8 Закону України «Про національну поліцію»), незаконні дії поліцейських щодо зупинки автомобіля роблять й не законними дії поліцейських щодо проведення огляду водія на стан сп`яніння у випадку незаконної зупинки.

Суд, дослідивши письмові докази прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото та кіно зйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту суд зважає на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580), поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається із постанови Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17, у вказаній справі суд встановив, що позивач керуючи автомобілем на вимогу працівника поліції не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Вказаний факт був встановлений відповідачем, який постановою про накладення адміністративного стягнення притягнув позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі визначеному законом.

Судом було встановлено, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема порушення п. 9.8 "б" ПДР України, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Враховуючи наведене, Верховний Суд зазначив, що висновки апеляційного суду про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб є обґрунтованими. Суд апеляційної інстанції правильно зазначив про відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16).

Таким чином, у цій справі суд звертає увагу, що обставини справи №686/11314/17 не є подібними до справи, що розглядається, з огляду на що суд відхиляє вказані доводи сторони захисту.

За таких обставин суд також не приймає до уваги посилання сторони захисту на постанови Чернівецького апеляційного суду від 13.10.2022 р. у справі № 718/1824/22 та Київського апеляційного суду від 14.09.2023 у справі № 756/1655/23, у яких суди послалися на постанову Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17, з підстав, наведених вище.

З досліджених матеріалів справи, в тому числі відеозаписів, не вбачається, що причини зупинки водію повідомлялися.

У той же час суд зауважує, що неповідомлення працівником поліції причин зупинки не впливає на обов`язок водія, передбачений п. 1.3 Правил дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, в тому числі щодо заборони керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, встановленої у підпункті «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху

Суд зазначає, що з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби, та осіб, які ними керують. Аналогічних висновків дійшов Чернігівський апеляційний суд у постановах від 30 квітня 2025 у справі № 740/1324/25, від 29 квітня 2025 у справі № 734/3654/24, від 28 квітня 2025 у справі № 743/1210/24.

Таким чином, суд відхиляє доводи сторони захисту про неповідомлення працівниками поліції причини зупинки як підставу для визнання недопустимими всіх доказів у даній справі.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він не вживає наркотичних засобів, то факт його перебування у стані наркотичного сп`яніння висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 67 від 24.04.2025 р., в якому зазначено, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Відтак вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 310338 від 24.04.2025, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписами з нагрудних реєстраторів полійеських СВ00009, СВ00084.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативний вид покарання, суд не враховує при призначенні покарання особу порушника, обтяжуючі та пом`якшуючі відповідальність обставини.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 401, ст. 130 ч.1, 221, 245-249, 276-295 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суд-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач - ГУК у Чернігів.обл/Черніг.обл/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО) - 899998

Номер рахунку UA0025001

Код класифікації доходів бюджету 21081300

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Реквізити для оплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Призначення платежу: *;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).

Штраф, відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, має бути сплачений особою, щодо якої він застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений ч.1 ст.307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст.308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Сновський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.С. Чигвінцев