ПОСТАНОВА

Справа № 149/1013/25

06 травня 2025 р. 3/137/194/25

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів - не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 285558 від 30.03.2025, 30.03.2025 о 01 год 32 хв по вул. В.Василевської, 5, в с. Журавне Хмільницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW320і, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку та у повному обсязі, на місці зупинки, при безперервній відеофіксацїї на портативні відеореєстратори.

Таким чином ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Він повідомив, що 29.03.2025 приїхав до батька приблизно о 1-2 годині дня та залишив автомобіль. Потім вони сіли вечеряти, трішки випили, і під час розмови між ними виник конфлікт побутового характеру. У ході сварки батько викликав поліцію. Поліція прибула на виклик батька і почала складати протокол на ОСОБА_1 за те, що вони сварилися. Для встановлення особи ОСОБА_1 було використане його посвідчення водія. Він дав пояснення, що між ним і батьком була сварка, але згодом вони помирилися. Проте на ОСОБА_1 почали складати протокол за ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що батько зізнавався, що викликав поліцію зі злості. ОСОБА_1 запевняв, що автомобілем не керував і приїхав ще у день. Він просив не складати протокол, адже автомобіль стояв замкнений. Батько також просив не складати протокол. Після цього ОСОБА_1 з відчаю пішов додому. Згодом, коли ОСОБА_1 їхав по вул. Островського у м. Вінниця, його зупинила поліція. Вони пояснили, що відносно нього був складений протокол за ст. 130 КУпАП, про що він навіть не знав. ОСОБА_1 вважає, що його позбавили права керування транспортними засобами без його відома.

На запитання головуючого він відповів, що протокол складався без його присутності і йому екземпляр протоколу не був вручений. Він ствердно підтвердив, що автомобілем не керував, а поліція прибула за викликом його батька щодо побутової сварки.

За вказаних підстав просив закрити провадження у справі, з приводу чого подав у судовому засіданні відповідне письмове клопотання про закриття провадження у справі (а.с. 22-25).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, клопотання про закриття провадження та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376,до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч положенням ст.251 КУпАП та п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів, щодо підтвердження обставин, зазначених в протоколі, оскільки відомості в матеріалі про адміністративне правопорушення, котрі могли б слугувати підтвердженням керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду не надано.

В ході розгляду справи було досліджено відеозаписи за назвами «30_03_2025 Горовий (Гончарук) Епр1 285558» та «30_03_2025 Горовий (Борщак) Епр1 285558» котрі містять на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 7), втім зазначені докази не містять відомостей того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом.

Окрім того, ОСОБА_1 надав докази того, що дійсно між ним та батьком виник конфлікт в ході якого була викликана поліція та відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (*вчинення домашнього насильства)(а.с. 29-30) та відповідно ОСОБА_2 був притягнутий Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 27-28).

Слід зазначити, що завданням судочинства є не збирання доказів, а оцінка доказів наданих суду на підтвердження інкримінованому ОСОБА_1 правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія підчас навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-3 від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах: Волинського апеляційного суду від 14.02.2021 р. у справі №165/2538/21; . Сумського апеляційного суду від 10 лютого 2021 р. у справі №589/1050/20, від 28 серпня 2020 р. у справі №583/1013/20; . Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2022 р. у справі №205/5986/21; Київського апеляційного суду від 07 лютого 2022 р. у справі № 755/11797/21.

Враховуючи викладене вище вважаю, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він керував транспортним засобом, будь-які належні та допустимі докази в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні, а відтак справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки відносно ОСОБА_1 не винесено постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 247, 251, 256, 268, 283, 284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч.3 ст. 62 Конституції України, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.