Справа № 188/604/24
Провадження № 3/188/96/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року смт.Петропавлівка

Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп та паспорт невідомі, місце роботи не відоме,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД №591036 від 02.03.2024 року, 02.03.2024 року 00 год 30 хв в смт.Петропавлівка по вул.Самарська водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Ruga д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рот, поведінка, що не відповідає обстановці, млява мова. Від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку із застосуванням технічного засобу Драгер 6810 або такого огляду в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Адвокат Руденко О.В в судовому засіданні зазначив в провадженні перебуває справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , якому інкримінується керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, але останній наполягає на тому, що він адміністративне правопорушення не вчиняв, не перебував в стані алкогольного сп`яніння та не керував таким транспортним засобом. В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення саме ОСОБА_1 .. Також пояснень цих свідків неможливо встановити хто саме перебував за кермом автомобіля Форд з д.н. НОМЕР_1 02.03.2024року. Судом, за їх клопотанням, вживалися всі можливі заходи щодо виклику вищевказаних свідків, але такі заходи виявилися безрезультатними.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі відеозаписи, не містять жодного об`єктивного доказу, який би спростовував наведене вище, тобто немає жодного доказу керування ОСОБА_4 транспортним засобом.

Клопотання захисту про допит зазначених свідків в судому засіданні задоволене, але місце їх перебування суддею не встановлено.

Більш того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що обґрунтовує обставини, викладені ним вище.

Зважаючи на усталену судову практику, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за винятком інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може служити доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду, зміст протоколу про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності об`єктивного підтвердження зазначених у ньому відомостей іншими доказами. Так само і рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, тому просить суд закрити справу відносно ОСОБА_1 за п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Вислухавши адвоката Руденка О.В., вивчивши подане ним клопотання та матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського ВП «4, письмові пояснення ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направлення до мед.закладу та акт огляду на стан сп`яніння від 02.03.2024 року на ОСОБА_1 в яких зазначено, що останній відмовився від такого проходження, копію додатку до протоколу, копію постанови серії ББА №306402 від 02.03.24 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП, переглянувши диски з відеофіксацією правопорушень, приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вважаю, що для повного і об`єктивного розгляду справи, з метою захисту прав особи, суд зобов`язаний, задовольнивши клопотання сторони захисту і допитати свідків.

Відповідно де ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Також суд враховує правову позицію висловлену ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року № 537/2088/17 про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке порушнику поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Під час розгляду справи встановлено без допиту свідків, суддя, задовольняючи клопотання захисту, не може винести правомірне рішення без допиту зазначених свідків, які неодноразово викликалися до суду, але до суду вони не з`являлися.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшов правового підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна