Справа № 161/7646/25
Провадження № 3/161/2668/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Плахтій І.Б., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у Службі місцевих автомобільних доріг у Волинській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №603154 від 12.04.2025 року вбачається, що 12.04.2025 року близько 19:00 год ОСОБА_1 , перебуваючи у АДРЕСА_2 , зачинивши в автомобілі свою неповнолітню дитину ОСОБА_3 , не віддавав його матері ОСОБА_2 , а також в присутності дитини вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: погрожував фізичною розправою та вчинив сварку. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №604548 від 12.04.2025 року вбачається, що 12.04.2025 року близько 18:30 год ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно сина ОСОБА_3 , а саме: вчиняв психологічний тиск на свою дитину, яка відмовлялась йти з ним на прогулянку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав. Суду пояснив, що 12.04.2025 року він забрав дитину з дому щоб поїхати погуляти з сином, включив йому мультфільм в автомобілі, під?їхав до ресторану «Курінь»? де знаходилась ОСОБА_2 , щоб з нею поговорити. Вийшовши з машини, щоб поговорити з ОСОБА_2 , зачинив автомобіль. Син залишився в автомобілі. Поки пішов в ресторан в туалет, ОСОБА_2 викликала працівників поліції, та повідомила їм, що він не відпускає дитину. Зазначив, що він не відпускав сина лише з тієї причини, щоб той не чув образ. ОСОБА_2 він не ображав. Запевнив, що жодного насильства щодо дитини він не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що події, які мали місце 12.04.2025 року відбулись, коли тривав процес розлучення із ОСОБА_1 . Зазначила, що під час її перебування в ресторані «Курінь» до неї подзвонила її мама та повідомила, що ОСОБА_1 силою забрав з дому їх спільну дитину. Після цього, на її прохання привезти дитину, ОСОБА_1 під?їхав до ресторану, вона очікувала на вулиці. Вийшовши з машини він почав кричати. Вона попросила відкрити машину, він не відкрив і пішов до ресторану. Його не було довше 5 хвилин. Дитина перебувала у закритій машині і плакала. Як наслідок, вона змушена була викликати працівників поліції. Одночасно з цим, пояснила дитині, як відкрити машину. Син самостійно відкрив автомобіль ще до приїзду поліції. Зазначила, що ОСОБА_1 вживав відносно вислови, які її принижують.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру стосовно ОСОБА_2 , яке виразилось у створенні конфліктної ситуації і сварки через залишення малолітнього сина зачиненим в автомобілі, внаслідок чого було спричинено шкоду психічному здоров?ю ОСОБА_2 як матері дитини, доведена. Такі обставини повністю підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні а також наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №603154 від 12.04.2025 року; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №275006; письмовою заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.04.2025 року; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.04.2025 року; рапортом від 12.04.2024 року; електронним рапортом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Що стосується адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд зазначає наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.

Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім?єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Із наведеного слідує, що домашнім насильством є будь-які із вищеперелічених дій кривдника.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив будь-які дії, які містять ознаки домашнього насильства психологічного характеру щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 , та наслідком таких була завдана шкода психічному здоров`ю дитини.

Працівники поліції прибули на місце події після того, як дитина залишила автомобіль. Документальні докази щодо цих обставин оформлені на підставі пояснень матері дитини ОСОБА_2 . Свідчення інших осіб, скідків в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю, в зв?язку з відсутністю події та складу правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, який працює, доведеність його вини, відсутність на час розгляду справи постанов суду у справах про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, які набрали законної сили.Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., що передбачено за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Такий вид адміністративного стягнення, на думку суду, є необхідним і достатнім для запобігання повторним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п?ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п?ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю ІІ групи (посвідчення серії НОМЕР_1 ).

Керуючись ст.ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.

Стягнення штрафу здійснити за реквізитами: рахунок отримувача: UA0003550; назва отримувача коштів: ГУК у Волинській області/м. Луцьк/21081100; код отримувача (код ЄДРПОУ) 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банка отримувача (МФО) 899998).

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 173-2 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області І.Б. Плахтій