Єдиний унікальний номер 205/5439/25
Номер провадження3/205/1962/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.05.2025 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол серії ВАД №076421 від 27.03.2025 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу 27.03.2025 о 14:13 ОСОБА_1 перебувала за адресою: м.Дніпро, вул.Гідропаркова, 1, у стані алкогольного сп`яніння та вчиняла дрібне хуліганство, а саме нецензурно висловлювалась у громадському місці, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суду надано такі матеріали:

-рапорт інспектора взводу 1 роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про те, що 27.03.2025 наряд поліції прибув за викликом про домашнє насильство за адресою: АДРЕСА_2 , де їх зустріла заявниця ОСОБА_1 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, почала себе вести агресивно та зухвало; у спілкуванні було з`ясовано факт завідомо неправдивого виклику працівників поліції, та було вирішено скласти за даним фактом у її відношенні протокол про адміністративне правопорушення; однак під час розгляду справи заявниця почала вести себе агресивно, кричати та нецензурно висловлюватися у громадському місці біля під`їзду №5 за вказаною адресою, на зауваження працівників поліції не реагувала; рапорт також містить інформацію про здійснення відеофіксації події адміністративного правопорушення;

-протокол адміністративного затримання ОСОБА_1 №070720 від 27.03.2025;

-інформація з бази «АРМОР» відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала обставини, зазначені у протоколі про адміністративне парвопорушення, та пояснила, що 27.03.2025 зранку вона перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає її цивільний чоловік та мешкала вона на той день. Коли її чоловік став агресивно себе вести та кричати, вона викликала поліцію. Коли приїхали працівники поліції та зайшли до квартири, її чоловік одразу заспокоївся, показав працівникам свої документи, після цього став вимагати покинути його квартиру. Працівники поліції вивели її із квартири, з ними вона вийшла на вулицю. Працівники поліції примушували її йти додому, на що вона відповіла, що не має ключів від своєї квартири. Один працівник поліції намагався завести її руки за лавочку та надягнути на них кайданки, від чого вона стала кричати, після чого працівники поліції надягнули їй кайданки та відвезли у відділення поліції, де склали протокол про завідомо неправдивий виклик поліції. Заперечує стан алкогольного сп`яніння на момент вказаної події. Про те, що відносно неї складений протокол про вчинення дрібного хуліганства, її ніхто не повідомляв, пояснення від неї про цей факт ніхто не відбирав. Також ніхто не пред`являв протокол її затримання, що міститься у матеріалах справи.

Дослідивши обставини справи про адміністративне правопорушення, заслухавши учасників провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, а також іншими документами.

Згідно вимог п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Згідно диспозиції статті 173 КУпАП, дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок, і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Поряд з цим диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено наслідки за вчинення хуліганських дій - порушення громадського порядку і спокою громадян.

Проте протокол та інші матеріали, окрім рапорту уповноваженої особи, не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 вчинила нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, які порушили громадський порядок або спокій громадян. Свідки та потерпілі, зокрема, особи, чий спокій було порушено, згідно протоколу про адміністративне правопорушення не залучались. Пояснень таких осіб матеріали справи не містять. Відеозаписи події уповноваженою особою до протоколу не долучено.

Інших доказів на підтвердження суб`єктивної та об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суду не надано.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відсутність у даній справі належних та беззаперечних доказів нецензурного висловлювання ОСОБА_1 у громадському місці та порушення такими діями громадського порядку та спокою громадян не дає можливості стверджувати про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Отже, поза розумним сумнівом не доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита у в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 38, 40-1, ст.173, 247, 251, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно