Справа № 132/1621/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2025 року Калинівський районний суд Вінницької області Аліменко Ю. О.,

розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , працюючого КП «Благоустрій», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 324179 від 11.05.2024 р., 11.05.2024 року о 15 год. 30 хв. на а/д Калинівка-Жигалівка, Хмільницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував т/з «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному не визнав, пояснив що, 11.05.2024 року близько 15 год. 30 хв. на а/д Калинівка-Жигалівка, Хмільницького району Вінницької області керував т/з «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції, які склали відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за нібито керування ним автомобілем в стані алкоголного сп`яніння, його пояснення що він алкогольних напоїв не вживав працівники поліції до уваги не взяли. Тому просив закрити справу в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 324179 від 11.05.2024р. вбачається, що 11.05.2024 року о 15 год. 30 хв. на а/д Калинівка-Жигалівка, Хмільницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував т/з «эВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Із матеріалів справи вбачається, що доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення, окрім зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 324179 від 11.05.2024 р., є диск із відеофіксацією.

Судом досліджено відеозапис з нагрудної бодікамери працівника патрульної поліції, який наявний в матеріалах справи та на якому зафіксовано, як працівник поліції зачитує вголос зміст складеного ним протоколу в присутності ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом. Отже доведеність факту керування транспортним засобом особою, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є обов`язковим та визначальним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні Касаційного адміністративного судув складі Верховного Суду № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, під час дослідження відеозапису події, що мала місце 11.05.2024 р. о 15:30 год. за участі ОСОБА_1 судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів належної відеофіксації технічними засобами факту керування останнім автомобілем, що є обов`язковою умовою для висування поліцейським вимоги особі пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Відеозапис із нагрудної камери поліцейського розпочинається з моменту, коли працівник поліції зачитує вголос зміст складеного ним протоколу в присутності ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів, які б підвереджували керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 суду надано не було.

Отже, сукупність доказів не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, наявний в матеріалах справи протокол не є підтверджуючим доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, які були встановлені судом при дослідженні матеріалів справи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В рішенні від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» Європейського суду з прав людини, зазначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом того, що ОСОБА_1 у день, час та у місці, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення, керував транспортним засобом. За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у розумінні диспозиції ч. 1 ст.130КУпАП він не є суб`єктом правопорушення, а тому в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.О. Аліменко