ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6559/25
провадження № 3/753/3074/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

09 березня 2025 року о 19-й годині 10 хвилин в м. Києві, вул. Привокзальна, 3, водій керуючи транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком та в ході перевірки документів не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Та повторно вчинив правопорушення на протязі року за ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова ЕНА 3256962 від 13.10.2024 р.), чим порушив п. 2.1а ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.

Проте, будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином двічі повідомленими за допомогою направлення судових повісток, на виклик суду не з`явився та провадженням не цікавився.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 267083, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с.1), постанові серія ЕНА № 3256962 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.4), копії постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень та позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 3 місяці (а.с.6-7), довідці старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП капітана поліції Касько С., відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 8), відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського № 473211, з якого вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України. При перевірці документів ОСОБА_1 вказав спочатку що права у нього є, а потім повідомив, що на даний момент у нього немає прав, він позбавлений права керування транспортними засобами (а.с. 19).

Вказані письмові докази та відеозапис надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини скоєного, особу ОСОБА_1 те, що він не працює, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Вирішуючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного засобу, суд виходить з того, п.п. 4 п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 встановлено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 йому не належить. У зв`язку з чим, суд вважає за неможливе накладення на нього додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126, 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба