Справа № 214/2977/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 травня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 о 17 год. 59 хв., в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вул. Медова, біля будинку №2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 475323, 475615, 475619. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Беручи до уваги те, що вимогами ст.268 КУпАП, не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП у судовому засіданні, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Захисник Гузєв І.Г. звернулася до суду з клопотанням, в якому просив закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, захисник зазначає, що працівниками поліції безпідставно було зупинено ОСОБА_1 , без зазначення причини його зупинки. Окрім того, захисник звертає увагу, що поліцейські, взагалі, не проводили будь-яких дій щодо встановлення наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі. Отже, з урахуванням принципу «плодів отруйного дерева», сторона захисту зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, направлення на огляд водія та відеозаписи з бодікамер працівників поліції, мають бути визнані неналежними та недопустимими доказами. Також, захисник вважає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду ОСОБА_1 , оскільки останньому не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а одразу направлено до медичного закладу. Таким чином, на думку захисника, у справі відсутні докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №287046 від 31.03.2025, відповідно до якого 31.03.2025 о 17 год. 59 хв., в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вул. Медова, біля будинку №2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 475323, 475615, 475619. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);

- рапортом поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області рядового поліції Червенка К., відповідно до якого під час патрулювання 31.03.2025 в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по вул. Медова, 2, приблизно о 17-59 годині, в складі екіпажу Буран-203 було зупинено транспортний засіб Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , на підставі ст.35 Закону України «Про Національну Поліцію». В ході спілкування з водієм, були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 475323, 475615, 475619. На водія було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення вимог п.2.5 ПДР України. Водія було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом (а.с.2);

- направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «КБЛНПД » ДОР щодо ОСОБА_1 від 31.03.2025, в зв`язку з виявленням у останнього ознак наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло (а.с.3);

- відтвореними в судовому засіданні відеозаписами з бодікамер поліцейських від 31.03.2025, які містять фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.4);

- довідкою з національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 категорії «В, С» (а.с.5);

- карткою обліку адміністративного правопорушення з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «Армор» від 01.04.2025 (а.с.6).

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до п.2.5 ПДР України закріплено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а ще й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, у судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_1 , під час подій 31.03.2025, керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтоване пред`явлення інспектором патрульної поліції вимоги щодо доцільності проходження ним огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. До того ж, з самого початку спілкування з ОСОБА_1 , інспектор поліції неодноразово зазначав, що у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, пояснював, що у разі відмови від проходження огляду щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Разом з цим, ОСОБА_1 , все одно, відмовився від проходження огляду, зазначивши в протоколі, що зі складеним щодо нього протоколом не згоден, ознак сп`яніння не має, вимоги поліцейських необґрунтовані (clip-4, 19-01 год.)

До того ж, переглядом відеозаписів з бодікамер працівників поліції судом не встановлено будь-яких дій працівників поліції щодо примушення водія ОСОБА_1 до проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Жодного тиску на водія з боку інспекторів не відбувалось, зауважень стосовно їх дій останній не висловлював.

Окремо, суд зазначає, що поліцейським було повідомлено водію, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння. Вказані твердження можуть бути спростовані лише в один спосіб, а саме проходженням водієм на вимогу поліцейського відповідного огляду у встановленому законом порядку. При цьому, висловлення підозри щодо знаходження водія у стані сп`яніння з перерахуванням таких ознак, зазначених в положеннях Інструкції, законодавець відносить виключно до компетенції працівника поліції. Наявність чи відсутність обґрунтованості висловленої поліцейськими підозри спростовуються водієм виключно у встановлений законом спосіб, тобто шляхом проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Вказані обставини, на думку суду, підтверджують наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом, які, в свою чергу, стали підставою для пред`явлення інспектором поліції вимоги про необхідність проходження огляду на наявність стану сп`яніння.

У зв`язку з викладеним вище, суд не приймає до уваги твердження захисника з приводу того, що поліцейські не проводили будь-яких дій щодо встановлення наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі.

При цьому, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер поліцейських, що були відтворені судом під час розгляду справи, які містять факт відмови останнього від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (clip-4, 18-58 год.)

Дослідженням зазначених відеозаписів судом встановлено, що поліцейськими був зупинений автомобіль Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу, в поліцейських виникла підозра у вживанні водієм наркотичних засобів, тому останньому було повідомлено про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку в медичному закладі, на що він відмовився (clip-4, 18-57 год., 19-00 год). У водія ОСОБА_1 після вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, був вибір пройти огляд у встановленому законом порядку, якщо він вважав, що не має ознак сп`яніння, або відмовитися від проходження такого огляду.

Отже, як на думку суду, волевиявлення водія ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку було добровільним та усвідомленим.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських на дотримання положень п.2.5 ПДР України, правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складання відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно твердження захисника про те, що поліцейські не проводили будь-яких дій щодо встановлення наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі, суд зазначає, що під час перегляду відеозаписів з бодікамер працівників поліції встановлено, що останніми належним чином було проведено огляд ОСОБА_1 на виявлення таких ознак, зокрема, запропоновано протягнути руки перед собою, для встановлення їх тремтіння, заплющити та відкрити очі, щоб встановити реакцію зіниць на світло, тощо. Таким чином, суд не може прийняти до уваги твердження захисника про порушення поліцейськими поряду огляду, як такі, що дійсно мали місце (clip-4, 18-57 год.)

Що стосується зауважень захисника з приводу того, що працівниками поліції безпідставно було зупинено ОСОБА_1 , без зазначення причини його зупинки, суд не приймає їх до уваги, оскільки з переглянутих в судовому засіданні записів з відеореєстратора, встановленого на службовому автомобілі поліцейських встановлено, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , дійсно, під час повороту ліворуч на регульованому перехресті не виконав вимоги ПДР України та здійснив вказаний маневр на забороняючий червоний сигнал світлофора (clip-0).

Також, суд визнає такими, що не ґрунтуються на нормах закону твердження захисника з приводу того, що працівники поліції не намагалися провести огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що прямо передбачено ст.266 КПК України, а одразу запропонували йому проїхати до медичного закладу, оскільки пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, чітко встановлено, що уразі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто, законом не передбачено можливість проведення медичного огляду особи на місці зупинки транспортного засобу, у разі виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння.

Усі інші аргументи клопотання про закриття провадження у справі, на думку суду, є формальними та такими, що не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до власного тлумачення захисником положень закону, переоцінки доказів і незгоди зі складеним протоколом.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, у зв`язку з чим суд робить висновок про доведеність вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як у нього були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, які перелічені в протоколі, тому інспектором патрульної поліції правомірно запропоновано водію пройти огляд для встановлення стану сп`яніння, від проходження якого він відмовився.

З огляду на вищезазначене, вважаю, що невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні, необхідно розцінювати, як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно з встановленими правовими нормами.

При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Обираючи видстягнення, відповідно до ст.33 КУпАП, суд враховує особу ОСОБА_1 ,його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідно до вимог ст.23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014.

Також, відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, ч.ч.1, 2, 3 ст.294, ч.1 ст.303 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Роз`яснити, що згідно з ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, відповідно до ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Ткаченко