Справа № 539/1770/25
Провадження № 3/539/492/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №398710 від 03.04.2025 року, громадянка ОСОБА_1 у період з 04.02. по 14.03.2025 року перебуваючи за місцем проживання, а саме в АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, щодо забезпечення належних умов виховання, навчання та проживання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2011 року народження та неповнолітнього ОСОБА_3 , 2009 року народження, а саме: діти проживають у кумів за адресою АДРЕСА_1 без матері, не охоплені навчанням та не відвідують навчальний заклад без поважних на те причин, мати на дзвінки не відповідає та від батьківських обов`язків самоусунулася, чим мати порушила ст.150 Сімейного кодексу, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст.55 ЗУ «Про освіту». Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 28.04.2025 року та на 12.05.2025 року не з`явилася, про час дату та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену в протоколі. Проте, судова кореспонденція неотримана, конверти повертаються до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 «з протоколом згодна», що підтверджено її особистим підписом.

Суд враховує, що інкримінована ОСОБА_1 , ч. 1 ст. 184 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч. 3 ст. 268 КУпАП).

За таких обставин, виходячи з положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення провести у відсутність ОСОБА_1 .

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення серед інших є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП повністю доведена, оскільки підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №398710 від 03.04.2025 року (а.с.2); копією звернення директора Вищебулатецької гімназії імені М.Халявицького ОСОБА_4 від 28.03.2025 (а.с.5,8); письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 03.04.2025 року (а.с.9); копією свідоцтв про народження неповнолітнього ОСОБА_3 та мололітньої ОСОБА_2 , де в графі «батьки» матір`ю вказано ОСОБА_6 , батьком ОСОБА_7 (а.с.10-11); копією паспорта ОСОБА_1 (а.с.12).

Таким чином, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки вона ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя малолітніх дітей.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують правопорушення не встановлено.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, сімейний та майновий стан, те, що особа вперше притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до протоколу «з протоколом згодна», що свідчить про визнання вини.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне піддати правопорушника такому виду адміністративного стягнення, як попередження, що суд вважає достатнім для виправлення правопорушника і попередження вчинення нею нових правопорушень.

Крім того, відповідно до п.5 ст. 4 ЗУ Про судовий збір, ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України. Будь-яких даних про те, що остання підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», - матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 23, ч.1 ст. 184, ст. 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збірна користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Я.В.Просіна