Справа №750/5919/25
Провадження №3/750/2083/25
П О С Т А Н О В А

13 травня 2025 року Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Самусь Л.В., розглянувши у ході підготовки до розгляду матеріли, які надійшли від управління патрульної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

в с т а н о в и в:

до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 17.04.2025 інспектором взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенантом поліції Кобзар О.М., відносно ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАД №287333 від 17.04.2025, ОСОБА_1 17.04.2025 о 22:12 год. за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 (маючи явні ознаки сп`яніння) учинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали у стусанах, штовханнях, ображав нецензурною лайкою, погрожував вбити матір потерпілого ОСОБА_3 , чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Зазначений протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, де передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, за приписами ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших обов`язкових реквізитів, зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого (в редакції Закону №3733-ІХ від 22.05.2024).

Згідно положень п.3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно яких домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена без дотримання п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме, у вказаному протоколі не зазначено про завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_3 , а лише зазначено про можливе завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто, викладена у протоколі щодо ОСОБА_1 фабула правопорушення, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, частинами 1 та 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за: вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до ч.3 ст. 269 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Згідно до частин 1 та 2 ст. 270 КПК України, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники). Інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №287333 від 17.04.2025, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП складено з порушеннями вимог вказаних вище норм, а саме: в протоколі не зазначена суть адміністративного правопорушення вчинення домашнього насильства. Так, з викладеної у протоколі суті правопорушення слідує, що ОСОБА_1 «учинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали у стусанах, штовханнях, ображав нецензурною лайкою, погрожував вбити матір потерпілого ОСОБА_3 , чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 ». Отже, викладена суть правопорушення містить суперечності, з такої є незрозумілим, чи неправомірні дії було вчинено безпосередньо відносно ОСОБА_3 , або останній став свідком (очевидцем) такого насильства відносно ОСОБА_3 . Більш того, у графі протоколу «Склад адміністративного правопорушення (дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення) не вказано дати народження ОСОБА_3 . Інші матеріали, долучені до протоколу, зокрема дві копії рапортів інспектора взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенанта поліції Кобзаря Олексія, містять вказівку на таку як «12.06.2015», разом з тим, у графі протоколу «Потерпілий(і)» така дата зазначена як « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». При цьому, до матеріалів справи не долучено будь-яких об`єктивних даних з державних установ або інших доказів, в порядку ст. 256 КУпАП, з яких можливо було встановити, що ОСОБА_3 є малолітньою особою, зокрема, що такий народився саме ІНФОРМАЦІЯ_2 чи 12.06.20215, як про це зазначено у графі протоколу «Потерпілий(і)», і в рапортах інспектора, і які в свою чергу дали підстави посадовій особі, яка склала протокол, кваліфікувати дії ОСОБА_1 саме за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу посадової особи, яка склала протокол, на те, що ним зазначено у протоколі потерпілим від адміністративного правопорушення неповнолітню особу, і в разі дійсного народження ОСОБА_3 12.06.2015 чи 13.06.2015 року, останньому на час вчинення відносно нього протиправних дій чи протиправних дій в його присутності та складання протоколу є малолітній (9 років). Тобто суд об`єктивно не може викликати такого в судове засідання, останній не може надавати пояснення, самостійно приймати участь в розгляді справи, при цьому у протоколі не вказано законного представника чи представника такої неповнолітньої особи і адреси, за якою належить здійснювати виклик того.

Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведені порушення закону є істотними і не можуть бути усунуті в судовому засіданні, що позбавляє суд можливості всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи та вирішити її у відповідності до закону.

У зв`язку з викладеним, вказаний протокол не відповідає наведеним вимогам, що є перешкодою для розгляду справи по суті, тому матеріали підлягають поверненню на доопрацювання органу, який склав відповідний протокол.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 268, 283, 256 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 повернути начальнику управління патрульної поліції в Чернігівській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Самусь