справа № 361/1927/25
провадження № 3/361/702/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від начальника Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

в с т а н о в и в:

06 лютого 2025 року, близько 23 години, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс по обличчю останнього декілька ударів долонею. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 16.04.2025, 30.04.2025 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про обізнаність ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, відсутнє клопотання про перенесення судового розгляду, достатні докази для прийняття рішення, відсутня необхідність заслуховувати його особисті пояснення з приводу події, беручи до уваги встановлені строки розгляду справ, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності останнього, вважаючи, що за наведених обставин право особи на захист порушено не буде.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності і взаємозв`язку, суд зазначає таке.

Частина друга статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до частини першої статті 173-2 КУпАП домашнє насильство, насильство за ознакою статі, це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно зі статтею 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД

№ 711264 від 08 лютого 2025 року, протоколом про прийняття заяви від 08 лютого 2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

З наведеного вище суд дійшов висновку, як про наявність події і складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, так і про доведеність вини

ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судом не встановлено.

Отже, враховуючи, особу ОСОБА_1 та те, що правопорушення не спричинило вагомих наслідків, слід застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене частиною другою статті 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що забезпечить мету адміністративного стягнення. Підстав для застосування більш суворого адміністративного стягнення в межах санкції вказаної норми КУпАП, не вбачається.

Водночас відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., сплату якого передбачено пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись пунктом 2 статті 24, статтями 27, 221, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510(п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, що становить 605 грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя В.М. Анікушин