Справа № 243/3858/25
Провадження № 3/243/2249/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Пронін С.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 010310 від 15.04.2025, 15 квітня 2025 року о 10 год. 34 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 217030» номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Вокзальна та вул. Каховська у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного закладу № 240 від 15.04.2025, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що вбачається з його особистого підпису в тексті протоколу про адміністративне правопорушення, про причини неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті є складом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В порушення вказаних вимог закону, працівниками поліції не надано суду належних та допустимих доказів з яких можливо встановити факт перебування водія ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Так, згідно доданого до протоколу висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 240, складеного об 11 год. 32 хв. 15 квітня 2025 року, огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився об 11 год. 32 хв. 15 квітня 2025 року лікарем-наркологом ОСОБА_2 у КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ. За результатами огляду у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, про що безпосередньо зазначено лікарем-наркологом у графі 2) п. 10 вказаного висновку. Отже зазначений доказ не містить інформацію про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а навпаки спростовує обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, матеріали справи та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини не підтверджують обставин, викладених у протоколі.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі « Кобець проти України » ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » ( Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130 ч. 2, 245, 247, 251, 283-284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області Сергій Георгійович Пронін