П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2025 р. Справа № 596/245/25

Провадження № 3/596/157/2025

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Михалюка В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Гусятинського відділення поліції №3 (смт. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , священнослужителя, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2025 року о 20 год. 21 хв. в м. Хоростків, по вул. Незалежності, Чортківського району, Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор Motorola VВ-400№856992. Від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що він дійсно в час та місці, зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення керував транспортним засобом. Він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в найближчому медичному закладі, оскільки дії поліцейських у зв`язку з зупинкою його транспортного засобу були незаконними. Тому він боявся, що поліцейські вчинять ще якісь дії, які йому зашкодять.

Захисник адвокат Михалюк В.І. подав письмові заперечення на протокол, в яких посилався на те, що зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулась на підставі того, що на думку поліцейського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар.

Слід зазначити, що складанню Протоколу за ст. 130 КУпАП передувало складання Постанови серія ЕНА №4082805 від 15.02.2025 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 15.02.2025 р. о 20:23:35 годині в м. Хоростків по вул. Незалежності, водій керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1.а ПДР України - Порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях.

Проте, рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07.05.2025 у справі №596/246/25 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та скасовано вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП. А саме порушення за ч.2 ст. 122 КУпАП і було причиною зупинки автомобіля ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, на думку сторони захисту, працівниками патрульної поліції не було дотриманого вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію», а автомобіль ОСОБА_1 було зупинено незаконно з порушенням вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію», тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», сформульованої Європейським Судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення..

Відтак за встановлених обставин даної справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності доходимо висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення та є сумнівними.

В судовому засіданні захисник Михалюк В.І. за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення вважав, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , доводи захисника Михалюка В.І., дослідивши письмові докази в справі, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №248092 від 15.02.2025, складеному поліцейським відділення поліції №3 (смт. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Дяком А.І., відповідно до якого 15.02.2025 о 20 год. 21 хв. в м. Хоростків, по вул. Незалежності, Чортківського району, Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор Motorola VВ-400№856992. Від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Як встановлено, протокол про адміністративне правопорушення сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З рапорту поліцейського капралом поліції Дяка А.І. слідує, що під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху 15.02.2025 року разом із лейтенантом поліції Олегом Фатиховим, на службовому автомобілі Рено Дастер днз НОМЕР_3 , в м. Хоростків, по вулиці Незалежності, Чортківського р-н, Тернопільської обл., було виявлено транспортний засіб марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався даним транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар у темно пору доби, чим порушив п. 19.1 «А» ПДР України.

Відпровідно до п.1 ч.1 статті 35 Закону України «Про національну поліцію», транспортний засіб марки було зупинено в м.Хоростків вул. Івасюка , водію роз`яснено причини зупинки, зачитані права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченні статтями 268 КУпАП, 63 Конституції України.

Розглянуто справу про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та за результатом розгляду винесено постанову серії ЕНА № 4082805 за частиною 2 статті 122 КУпАП. Водію роз`яснено права та обов`язки передбаченні статтями 279, 307, 308 КУпАП. Копія постанови вручена на місці.

Під час спілкування з водієм у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARLJ -0571. Водій проходити огляд на місці зупинки відмовився, а також відмовився проходити огляд на стан сп`яніння у лікаря в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення. Про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, водій був попереджений, водію було роз`яснено та зачитані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченні статтями 268 КУпАП, 63 Конституції України.

Пояснення, викладені у рапорті працівника поліції підтверджуються та узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема відеозаписами нагрудного персонального відеореєстратора Motorola VВ-400№856992..

Так, даними відеозаписів зафіксовано зупинку транспортного засобу марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_2 .

Як видно, патрульними поліцейськими ОСОБА_1 належним чином роз`яснено підстави зупинки (порушення п. 19.1 «А» ПДР України) та огляду, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема положення ст. 266 КУпАП, відповідальність останнього.

При перегляді відеозаписів убачається, що ОСОБА_1 на неодноразові вимоги поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події з використання спеціальних технічних засобів та в найближчому медичному закладі. Як встановлено, поліцейським йому роз`яснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також ст. 63 КУ.

З досліджених відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що відеозапис є безперервним та відображає повну картину щодо фіксації події вчиненого адміністративного правопорушення (відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.).

Зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що поведінка водія ОСОБА_1 свідчила про його ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, поліцейськими щодо останнього було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Отже, судом встановлено, що поліцейські на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП. також водія повідомляли про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

Відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було зафіксовано і на технічний носій (нагрудний персональний відеореєстратор Motorola VВ-400№856992.), що узгоджується із положеннями ст.266 КУпАП.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з яких слідує, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARLJ -0571, а також в закладі охорони здоров`я КНП «Копичинецька КЛ». (а.с.5,6). Огляд мав бути проведений у зв`язку з виявленими ознаками саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів.

Доводи захисника з приводу того, що зупинка транспортного засобу була неправомірною є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, бо питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. Крім того, ОСОБА_1 не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки, яка нібито мала місце 15.02.2025.

Згідно з п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

З аналізу приписів пункту 2.4 ПДР України слідує, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Зокрема, захисником наголошувалось на тому, що не було підстав для зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 , а відтак у працівників поліції не було підстав вимагати у водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а тому всі отримані докази «за доктриною плодів отруєного дерева» на його думку є недопустимими. Відтак даний факт сторона захисту вважає однією із підставою для закриття провадження по справі. Проте, суд не може погодитись з такою позицією сторони захисту, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу на те, що у ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII, наведено вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу патрульним поліцейським, одна з яких, зокрема, порушення водієм правил дорожнього руху. Відтак працівник поліції вбачаючи в діях водія ОСОБА_1 ймовірне порушення ПДР, здійснив зупинку транспортного засобу марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_2 .

Як слідує із копії рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07.05.2025, яким адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4082805 від 15.02.2025 задоволено, постанову скасовано, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрито.

При цьому, даний факт не свідчить про незаконність зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки рішенням суду це прямо не встановлено, крім того рішення було прийнято на підставі обсягу наданих доказів. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у вищезазначеному рішенні суд прийшов до висновку лише про недоведеність вини (недостатності доказів, що доводять винуваатість) ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до приписів п.2.5 ПДР України, в водія ОСОБА_1 не було жодних перешкод пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи проїхати в найближчий медичний заклад. Свою відмову ОСОБА_1 ніяким чином не мотивував.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року. За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського. З відеозапису зловживання поліцейським своїми правами і повноваженнями в цій частині не вбачається.

Суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

У водія ОСОБА_1 після вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, був вибір або пройти огляд у встановленому законом порядку, якщо він вважав, що не має ознак сп`яніння, або відмовитися від проходження огляду.

Як слідує із відеозапису, волевиявлення водія ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку було добровільним та усвідомленим.

При цьому, мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до вимог п.2.5 ПДР правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання сторони захисту на висновки Верховного Суду викладені у адміністративній справі № 686/11314/17 не беруться до уваги, оскільки вказана позиція не є релевантною до обставин цієї справи. Так, справа № 686/11314/17 розглядалась Верховним Судом за правилами КАС України та стосувалася оскарження дій інспектора патрульної поліції щодо складання постанови про адміністративне правопорушення та накладення на особу адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.126 КУпАП. У справі, що переглядається, предметом розгляду є вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не правомірність дій поліцейського з його зупинки.

Також, суд зауважує на неможливості застосування у справі, яка переглядається, доктрини «плодів отруєного дерева», оскільки предметом розгляду є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, тобто доведеність (недоведеність) вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Дії поліцейського щодо зупинки транспортного засобу чи щодо іншого факту перебувають поза предметом розгляду у цьому провадженні, проте можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства чи в інший спосіб, встановлений законом.

Будь-яких дій працівників поліції щодо примушення водія ОСОБА_1 до проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не встановлено. Не містять матеріали справи також доказів оскарження у встановленому законом порядку дій поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно проведеного службового розслідування, висновки якого могли би спростувати усвідомлений ОСОБА_1 факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів.

ЄСПЛ в рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю їх достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладаючи адміністративне стягнення за вказане адміністративне правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень на транспорті, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 ..

Враховуючи наведене та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На думку суду, застосований до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення прав керування є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 7, 130, 280,283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) (Отримувач коштів: ГУК у Терноп.обл/Терноп.обл./21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0019001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300) який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Повний текст постанови складено 16.05.2025.

Суддя Гусятинського районного суду Ірина ЛИСЮК