Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/329/25 Головуючий у суді І інстанції: Бадердінова А.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

представника особи, яка притягається до відповідальності адвоката Петряєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький апеляційну скаргу адвоката Петряєва В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 31 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , співробітник ГУНП в Херсонській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124,

Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 31 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн.60 коп.

Згідно постанови суду 01.02.2025 року о 00 год. 10 хв. в с. Велика Виска, вул. Центральна, 68 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати ним, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, а саме: металевий відбійник. Внаслідок ДТП автомобіль «Mitsubishi L200» отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235625 від 01.02.2025 року).

В апеляційній скарзі адвоката Петряєва В.В., в інтересах ОСОБА_1 скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що розгляд справи відбувся без участі учасників процесу за відсутності відомостей про належне повідомлення про розгляд справи. Крім протоколу та схеми місця ДТП відсутні будь-які докази не відібрано пояснення від ОСОБА_1 ,свідків, відсутні фотографії та відео з місця паодії.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції адвокат Петряєв В.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що матеріалах справи вістуні докази вчинення адміністративного правопорушення, відсутні фото і відео, свідки, пояснення особи. А тому на думку сторони захисту у ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення просив закрити провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

При цьому, вина ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії 235625 від 01.02.2025 року, яким підтверджується та зафіксовано, що саме 01.02.2025 року о 00 год 10 хв. в с. Велика Виска по вул. Центральна, 68, мало місце правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 ;

- схемою місця відповідно до якої ДТП сталося внаслідок зіткнення транспортного засобу «Mitsubishi L200» з металевим відбійником. В результаті ДТП транспортний засіб отримав видимі механічні пошкодження передньої центральної та лівої частини автомобіля. З вказаною схемою безпосередньо ознайомився ОСОБА_1 та будь-яких застережень не висловив.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого

ст. 124 КУпАП доведена повністю.

Що стосується доводів захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення в провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 2.3 б., п.12.1 Правил дорожнього руху.

За змістом п. 2.3.б. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Вимогами ПДР з метою уникнення небезпеки, загрози життю та здоров`ю громадян покладено обов`язок на водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

При виборі безпечної швидкості руху, в установлених межах, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Швидкість транспортного має бути такою, щоб водій зміг, у разі потреби, ураховуючи дорожню обстановку (погодні умови, стан дороги, освітлення проїжджої частини, наявність транспортних засобів, які рухаються в протилежному напряму з увімкненим світлом фар, тощо), особливості вантажу і стан транспортного засобу, зупинити його без зіткнення із перешкодою.

Навіть якщо водій не бачить небезпеку, він повинен вміти передбачити потенційну небезпеку з урахування дорожньої обстановки, особливості вантажу і стану транспортного засобу. Це особливо актуально у зоні небезпечних поворотів, перехресть з обмеженою оглядовістю, при наближенні до пішохідних переходів, інших небезпечних ділянок позначених відповідними дорожніми знаками.

Тобто, ОСОБА_1 враховуючи дорожню обстановку повинен був вибрати безпечну швидкість руху, щоб разі потреби, зупинити транспортний засіб без зіткнення із перешкодою.

Необхідно зазначити про те, що бар`єрна дорожня огорожа важливий конструктивний елемент дороги, що насамперед виконує функцію безпеки.

Захисником в ході судового розгляду не надано докази належного виконання водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а лише зводиться до відсутності доказів.

А тому, враховуючи те, що порушення вимог п. 2.3 б, 12.1Правил дорожнього руху, які ставляться в провину ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції, доказів протилежного стороною захисту не надано, прихожу до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та відсутність в діях його вини, як такі, що надані з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Також не можуть бути враховані доводи сторони захисту про відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи наявні докази, та які стороною захисту не оспорюються, з яких можливо зробити висновок, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, а саме: металевий відбійник. Безпосередньо сам ОСОБА_1 не надав будь-яких застережень щодо протоколу та схеми огляду місця ДТП.

Твердження апеляції про розгляд справи без ОСОБА_1 , як підстава для скасування рішення суду та закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення судом не може бути враховане з наступних підстав.

Так, в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документу ОСОБА_2 та довідка ДП «Укрпошти» про повернення судової повістки, яка направлялась ОСОБА_1 за місцем його проживання в м. Херсон.

Тому, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що в судове засідання призначене на 31.03.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Петряєв В.В., не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 31.03.2025 року не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся у спосіб визначений ст. 277-2 КУпАП, шляхом направлення судової повістки за вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення місцем проживання, про що свідчить, повернутий конверт на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Будь - яких заяв, клопотань до суду не подавав, причини неявки суду не повідомив.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи, що районним судом вживалися заходи стосовно належного повідомлення правопорушника, апеляційний суд залишає без задоволення вимоги захисника стосовно порушення районний судом вимог КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі правопорушника.

Більш того, апеляційний суд поновив строк на апеляційне оскарженння тим самим поновив захисника у правах передбачених ст. 268 КУпАП, однак апелянтом не було надано будь-яких додаткових доказів та аргументів стосовно не винуватості

ОСОБА_1 .

Зокрема, будь яких переконливих доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення не надали.

А тому, на думку апеляційного суду районний суд правильно розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення без ОСОБА_1 , оскільки судом повідомлено його представника, а також вживалися заходи для належного повідомлення ОСОБА_1 .

При цьому, за наявності належного повідомлення представника ОСОБА_1 про розгляд справи, доводи про те, що останній не знав про розгляд справи може бути розцінюватись, як можливий та узгоджений сторонами спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 124 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за ст. 124 кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даних правопорушень, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Петряєва В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 31 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук