Справа № 697/2757/24
Провадження № 3/697/28/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м. Канів) Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2024 о 02 год. 00 хв. в м. Канів, вул. Героїв Дніпра, 1, водій гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортними засобами відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 186693 від 02.12.2024.

ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, права зрозуміло.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що на момент зупинки поліцейськими транспортного засобу «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_2 він ним не керував, а водієм був його знайомий ОСОБА_2 .. Він знаходився на задньому пасажирському сидінні транспортного засобу. Однак після зупинки зазначеного транспортного засобу ОСОБА_2 пересів з водійського на пасажирське сидіння, а він, в свою чергу, пересів на місце водія, оскільки йому необхідно було вийти з автомобіля, щоб здійснити телефонний дзвінок, так як в автомобілі голосно грала музика, а задні двері були заблоковані. Однак, коли до транспортного засобу підійшли поліцейські, то відразу звернулись до нього ОСОБА_1 , вказуючи, що саме він керував транспортним засобом, на що він заперечував, оскільки був не водієм транспортного засобу, а пасажиром. Поліцейські навіть не запитували, хто з них керував, а одразу звертались до нього як до водія транспортного засобу. В подальшій розмові поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився, оскільки не керував транспортним засобом, про що неодноразово говорив поліцейським.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бовшик М.Ю. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також просив визнати докази подані працівниками поліції на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності недопустимими. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Насправді ж, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керував його знайомий ОСОБА_2 .. Тому відмова ОСОБА_1 від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, яке йому пропонували пройти працівники поліції мотивована тим, що він не був водієм транспортного засобу про що неодноразово говорив поліцейським. Також захисником подані до суду письмові пояснення в яких, зокрема, захисник просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 02.12.2024 о 02:00 саме він перебував за кермом автомобіля «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_2 , а не ОСОБА_1 . Вказав суду на те, що ОСОБА_1 пересів за кермо автомобіля, коли він вже був зупинений. ОСОБА_2 повідомляв працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, однак вони не взяли до уваги такі твердження.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бовшика М.Ю., свідка ОСОБА_2 , суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що зазначено ним та його захисником адвокатом Бовшиком М.Ю. у судовому засіданні, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується зібраними у справі та перевіреними у судовому засіданні доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 186693 від 02.12.2024, з якого вбачається, що 02.12.2024 о 02 год. 00 хв. в м. Канів, вул. Героїв Дніпра, 1, водій гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортними засобами відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- рапортом зі служби 102 ВП №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області від 02.12.2024 з фабули якого вбачається, що 02.12.2024 о 02:25 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02.12.2024 о 02:25 за адресою: м. Канів, вул. Героїв Дніпра, 3, Канів-2 зупинили водія на авто Форд Куга, р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, від освідування відмовився. У встановленому законодавством порядку відносно нього було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що він складений у зв`язку з виявленими у водія ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Однак огляд водія ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою від його проходження (а.с.3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.12.2024 з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с.4);

- відеозаписом до протоколу серії серії ЕПР1 № 186693 від 02.12.2024 за участю гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переглянутий в судовому засіданні та з якого вбачається, що 02.12.2024 о 01:57 працівники поліції рухалися в м. Каневі, здійснюючи патрулювання міста. За допомогою встановленого відеорестратора в автомобілі патрульної поліції зафіксовано рух автомобіля під час комендантської години, який рухався по вул. Захисників України та повернув у двори по вул. Героїв Дніпра, 1. Після чого, працівники поліції, зафіксувавши рух вказаного автомобіля, поїхали за ним. Наближаючись позаду до автомобіля та увімкнувши проблискові маячки, працівниками поліції зупинено автомобіль «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_2 . На вказану вимогу водій зазначеного автомобіля зупинився, однак потім знову розпочав рух та зупинився біля бордюру, після чого працівники поліції також зупинилися позаду вказаного автомобіля та підійшли до водійських дверей. За кермом перебував чоловік, який розмовляв по телефону. Працівник поліції попросив пред`явити для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, а також попередив про проведення відеофіксації, на що чоловік надав для огляду військово-обліковий документ «Резерв+» та встановлено його особу « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Однак, працівником поліції зазначено, що він, як особа, яка керує транспортним засобом зобов`язана мати також і посвідчення водія, на що ОСОБА_1 відповів, що таке посвідчення в нього є та він його зараз пред`явить в електронній формі. Поки він шукав його на своєму мобільному телефоні, працівник поліції запитав ОСОБА_1 , чи вживав він алкогольні напої, на що ОСОБА_1 відповів, що з цим все добре. Після чого запропоновано йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 запитав, чи потрібно? Працівник поліції відповів, що "так, потрібно". Після чого ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, закрив двері та користуючись мобільним телефоном, зазначив, що перш за все він за кермом не їхав, на що працівник поліції зазначив, що велася відеозйомка як автомобіль рухався та після зупинки саме він перебував за кермом транспортного засобу, а також жодних дій не вчинено, щоб пересісти за кермо з пасажирського чи заднього місця транспортного засобу. Після чого ОСОБА_1 пред`явив для огляду працівникам поліції своє посвідчення водія в електронній формі з мобільного телефону та йому запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. Однак, ОСОБА_1 відмовлявся проходити освідування, пояснюючи, що він за кермом не їхав, а водій пересів на пасажирське сидіння, на що працівниками поліції повторно зазначено, що велася відеофіксація і зафіксовано як транспортний засіб рухався і що саме він був за кермом автомобіля. Після чого ОСОБА_1 неодноразово зазначалось, що він сидів збоку. Крім цього, працівником поліції роз`яснено, що у разі відмови від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, можливо таке освідування можливо пройти у медичному закладі Канівській багатопрофільній лікарні. Однак, ОСОБА_1 відмовлявся від проходження освідування на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, неодноразово зазначаючи, що він не їхав за кермом автомобіля, це не його автомобіль, а тому підстави для проведення освідування відсутні. Сперечаючись з працівником поліції з приводу того, що він не їхав за кермом та це не його автомобіль, ОСОБА_1 відкрив водійські двері та звернувся до ОСОБА_2 (свідок в даній справі), який перебував в салоні автомобіля, після чого зі сторони пасажирських передніх дверей вийшов ОСОБА_2 та попросив працівників поліції виключити бодікамеру. Однак, працівник попросив чоловіка відійти та не заважати. Після чого ОСОБА_1 знову сперечався з працівниками поліції з приводу того, що він не їхав, сидів збоку та з приводу повторного пред`явлення посвідчення водія. На запитання ОСОБА_1 , чи дійсно він сидів збоку на пасажирському сидінні, ОСОБА_2 відмовився підтверджувати таку обставину. При перегляді інших відеофайлів вбачається фіксація складання матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) та ознайомлення його зі змістом складених матеріалів, від підпису в яких ОСОБА_1 відмовився. Після складання матеріалів та роздруківки протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_2 зазначив працівникам поліції, щоб складали протокол на нього (а.с.5).

Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищевикладене, а також вивчивши надані документи, вважаю, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зібраними по справі доказами доведено його вину у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що до моменту зупинки автомобілем керував ОСОБА_3 , а після зупинки автомобіля вони пересіли, суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення та спрямовані на уникнення відповідальності, оскільки, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, після зупинки транспортного засобу, на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 пред`являв для огляду документ, що посвідчує особу та після того як працівником поліції зазначено про обов`язок особи, яка керує транспортним засобом надати також і посвідчення водія, ОСОБА_1 до цього моменту не зазначав про те, що він не був водієм автомобіля та погодився пред`явити посвідчення водія. Однак, відразу ж як працівником поліції запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вийшов із салону автомобіля і зазначив, що перш за все за кермом він не був і транспортним засобом не керував.

Також непереконливою та надуманою з метою уникнення адміністративної відповідальності є версія сторони захисту, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пересів із заднього сидіння автомобіля на місце водія з метою здійснення телефонного дзвінка, так як в автомобілі голосно грала музика, а задні двері були заблоковані, оскільки як вбачається з наданого відеозапису, ним про такі обставини під відеозапис жодного разу не повідомлялося. Крім того, як зазначено ОСОБА_1 на місці зупинки автомобіля, він сидів збоку (відеофайл «0000021_100078_1135_0111» дата запису: 02.12.2024, час запису: з 02:15:55 по 02:15:56), а не на задньому сидінні автомобіля, як зазначалося ним у судовому засіданні.

Водночас показання свідка ОСОБА_2 про те, що автомобілем керував він, а не ОСОБА_1 , та після зупинки вони пересіли, суд вважає суперечливими та такими, що не спростовують події правопорушення, з урахуванням досліджених доказів, що долучені до матеріалів справи.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги характер правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь вини, вік, після досягнення якого настає адміністративна відповідальність, суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно з ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605,60 грн.).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 279, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вчинене правопорушення піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: , одержувач: ГУК у Черкаській області/тг м.Канів/21081100, номер рахунку: UA0023717, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати громадянином штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який необхідно сплатити на наступні реквізити: стягувач: ДСА України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Б. К. Скирда