Справа № 339/142/25
Провадження № 3/339/80/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 травня 2025 року м.Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Кілик М.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

15 квітня 2025 року близько 15 год 00 хв в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 умисно вчинив дії психологічного характеру щодо своєї бабусі ОСОБА_2 у формі приниження та залякування фізичною розправою, що викликало в потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість та завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - неповнолітній ОСОБА_1 та його законні представники в судове засідання не прибули, були належно повідомлені про час та місце розгляду справи.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 його мати ОСОБА_3 подала заяву від 13.05.2025, у якій зазначила, що ознайомлена з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст.ст. 268, 270 КУпАП, не бажає залучати адвоката до участі в даній справі. Просила справу стосовно сина розглядати без їхньої присутності у зв`язку з сімейними обставинами. Зазначила, що батько ОСОБА_1 помер рік тому, вона виховує сина одна. Вона провела з сином бесіду щодо вчиненого правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП; вину у вчиненні правопорушення син визнав, шкодує про вчинене та пообіцяв, що більше такого повторювати не буде. Так як це було перший раз, то просить суворо не карати її сина.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, подала до суду заяву від 14.05.2025, у якій просить справу розглянути без її участі, просить її внука ОСОБА_1 суворо не карати. Зазначила, що дії, які ОСОБА_1 вчинив 15.04.2025, були єдиними. Більше він такого не вчиняв; у неї гарні стосунки з внуком. Також просить розглянути справу без його участі, оскільки внукові соромно за вчинене.

Відповідно до ст.270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та є неповнолітньою, мають право представляти законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши представлені адміністративні матеріали, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з таких підстав.

Адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП).

Відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність), зокрема, психологічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

Вина неповнолітнього ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, крім визнання ним вини, доводиться такими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №253354 від 15 квітня 2025 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо змісту, його складено уповноваженою особою у відповідності до вимог діючого законодавства (а.с.1);

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15.04.2025, відповідно до якого заявниця ОСОБА_2 вказала, що її онук ОСОБА_1 вчинив конфлікт, в ході якого виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою (а.с.4);

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15.04.2025, відповідно до яких вона зазначила, що 15.04.2025 близько 15 год за місцем проживання її онук ОСОБА_1 вчинив з нею конфлікт, під час якого висловлювався до неї нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою (а.с.5);

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 17.04.2025, згідно з якою поліцейським визначено рівень небезпеки «низький» (а.с.6).

Зазначені докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №253354 від 15 квітня 2025 року.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи суд вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, а його винуватість у вчиненні правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають. Підстави для закриття провадження відсутні.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, на час вчинення правопорушення йому виповнилося 17 років, що свідчить про необхідність дотримання законодавства, яке забезпечує відповідні гарантії неповнолітньому ОСОБА_1 під час притягнення його до відповідальності. Законному представнику неповнолітнього його матері було забезпечено можливість подати всі необхідні заяви та клопотання, відтак судом забезпечено гарантії неповнолітньому під час розгляду провадження в суді шляхом участі законного представника, який ознайомлений з правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.ст.268, 270 КУпАП.

Згідно з ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 241 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема ст.173-2 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 241 цього Кодексу.

Враховуючи, що правопорушення вчинено неповнолітнім вперше, ОСОБА_1 зрозумів протиправний характер своїх дій, визнав свою вину у вчиненому, беручи до уваги характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, ставлення винного до вчиненого правопорушення, прохання потерпілої суворо не карати ОСОБА_1 , враховуючи відсутність обтяжуючих обставин та наявність обставин, які пом`якшують покарання (вчинення правопорушення неповнолітнім, щире розкаяння винного), суддя не вбачає підстав накладати на нього адміністративне стягнення на загальних підставах та вважає за можливе застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 передбачений статтею 24-1 КУпАП захід впливу у виді попередження.

На думку судді такий захід впливу буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, не є адміністративним стягненням в розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення в загальному порядку. Відтак при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.13, 24-1, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя М.П.Кілик