КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/610/25 Суддя І інстанції - Бойко О.В.
Провадження № 33/824/2436/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., зі стягнення судового збору на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 о 13 год. 50 хв. 30.12.2024 року, керуючи транспортним засобом «Jaguar XJ», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Академіка Книшова, 8, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративний проступок, передбачений ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість постанови, що винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не відповідає дійсним обставинам справи, просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2025, а матеріали справи повернути до УПП у м. Києві через Голосіївський районний суд м. Києва для доопрацювання.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2025, мотивуючи клопотання тим, що справа розглядалася за його відсутності та про результати розгляду він дізнався з даних Єдиного державного реєстру судових рішень лише 26.03.2025.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує, що суд залишив поза увагою те, що схема місця ДТП, яка додається до протоколу, не відповідає вимогам чинного законодавства та не відображає усієї повноти дорожньої ситуації, у результаті чого судом було неправильно оцінено обставини даної справи та безпідставно притягнуто його до адміністративної відповідальності. При цьому, як зазначає апелянт, у справі є недоведеною суб`єктивна та об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, не зазначено, які саме пошкодження транспортних засобів мали місце.

Зокрема, апелянт наголошує, що судом залишено поза увагою те, що працівниками поліції транспортні засоби не були оглянуті належним чином. Так, «Mitsubishi» не був належним чином оглянутий на предмет пошкоджень (у зв`язку з тим, що автомобілі стояли дуже близько, однак, як видно на фото, що він надав суду першої інстанції, не контактували між собою). Апелянт вказує, що зазначення працівниками поліції в протоколі «права частина автомобіля» є досить загальною та такою, що не надає можливості зрозуміти, про які саме пошкодження та якої саме частини правої сторона йде мова. Разом з тим, працівниками поліції в протоколі вказано, що в автомобілі, яким керував апелянт, пошкоджена «ліва частина автомобіля», водночас на кузові його автомобіля жодних пошкоджень не було, на що він наголошував працівниками поліції. Таким чином, на думку апелянта, вказане свідчить про неналежний огляд працівниками поліції місця ДТП, та не встановлення пошкоджень транспортних засобів.

Апелянт вважає, що до пояснень водія автомобіля «Mitsubishi» слід відноситися критично, оскільки вказана особа прямо зацікавлена у визнанні винуватості ОСОБА_1 з метою подальшого отримання відшкодування матеріальної шкоди. Окрім того, останнім не надано можливості зробити фотофіксацію пошкоджень (щоб пересвідчитись в їх наявності), оскільки він одразу покинув місце пригоди.

Також, як зазначає апелянт, судом не взято до уваги, що матеріали справи не містять відомостей, чи надавалась працівниками поліції оцінка діям водія автомобіля «Mitsubishi» під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 та чи було складено відносно нього протокол. Не зазначено того, що він наголошував працівникам поліції про наявність в діях водія «Mitsubishi» складу правопорушення, зокрема щодо порушення правил паркування.

Таким чином, апелянт стверджує, що судом першої інстанції залишено поза увагою та без належного реагування вищевказані порушення, допущені працівниками поліції під час складання схеми ДТП та протоколу про адміністративне правопорушення, його доводи, пояснення, докази (фото) та те, що він свою вину не визнавав з самого початку, про що зазначено у протоколі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених,думку потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Баладиги С.П., які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Щодо питання про поновлення строку на оскарження постанови, то слід зазначити, що як вбачається з матеріалів провадження, справа судом першої інстанції розглядалася за відсутності ОСОБА_1 , копія постанови йому судом направлена не була, а про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вказує, що дізнався лише 26.03.2025 р., у зв`язку з чим та з метою забезпечення реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення, вважаю, що строк апеляційного оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року слід поновити.

З приводу апеляційної скарги слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №208714, з якого вбачається, що ОСОБА_1 о 13 год. 50 хв. 30.12.2024 року, керуючи транспортним засобом «Jaguar XJ», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Академіка Книшова, 8, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються схемою місця ДТП від 30.12.2024, яка підписана учасниками ДТП без жодних зауважень, письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 про те, що він припаркував свій транспортний засіб та не встиг відчинити водійські двері, як автомобіль «Jaguar XJ» прочесав усю ліву сторону його автомобіля, спричинивши ДТП.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність наявних доказів у справі доходжу висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , який не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення із транспортним засобом «Mitsubishi», є порушенням п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, слід зазначити, що ще у своїх письмових поясненнях, наданих на місці оформлення працівниками поліції матеріалів ОСОБА_1 вказав, що він їхав з дозволеною швидкістю та через те, що не розрахував бокову дистанцію зі стоячим автомобілем, який був припаркований далеко від бордюру, перешкоджаючи його роз`їзду з автомобілями, які рухались на зустріч, та завдав пошкоджень автомобілям.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що той відрізок дороги, де трапилась ДТП був дуже завантажений транспортом, і тому всі водії рухались орієнтовно зі швидкістю 10-15 км/год. в обох напрямках. При цьому, в його напрямку руху в правій смузі проїзної частини стояв ряд припаркованих автомобілів, котрі заважали роз`їзду зустрічних автомобілів. Оскільки йому назустріч їхав тролейбус, то він ( ОСОБА_1 ) викрутив кермо вправо з метою безпечного роз`їзду з тролейбусом, і, мабуть, в цей момент праве переднє колесо його автомобіля контактувало з автомобілем «Mitsubishi», який, на його думку, неправильно був припаркований, адже задня частина автомобіля значно виступала на проїзну частину. Після зіткнення, коли він вийшов зі свого автомобіля, то побачив, що у його автомобілі дійсно вивернуте праве переднє колесо, яке знаходилось на рівні лівого переднього колеса автомобіля потерпілого та контактувало з цим колесом. До них майже відразу підійшли поліцейські, які в тому місці накладали штрафи на водіїв за неправильне паркування, і запропонували скласти євро протокол, на що водій «Mitsubishi» категорично відмовився, у зв`язку з чим працівники поліції почали оформлення матеріалів, зокрема, спочатку складати схему ДТП. Він підійшов до поліцейських і попросив зафіксувати те, що автомобіль потерпілого припаркований з порушенням ПДР, що перешкоджало руху його транспортного засобу по дорозі. Однак, поліцейські сказали, що оскільки він є явно винуватим в ДТП, то вони не будуть складати протокол на потерпілого за неправильне паркування. Коли поліцейські почали складати протокол, то підійшли до його автомобіля, і для того, щоб зафіксувати пошкодження, попросили його від`їхати, разом з тим, він сів в автомобіль, але не зміг рухатись, оскільки його переднє праве колесо не просто було вивернуто, а зірвалось, у зв`язку з чим довелось викликати евакуатор.

ОСОБА_1 вважав, що колесо його автомобіля вийшло з ладу у зв`язку з тим, що він саме колесом зачепив автомобіль потерпілого, тому колесо й відірвало від ричага. Вважає, що контакт колеса його автомобіля з автомобілем потерпілого був не сильним, і лише в області колеса автомобіля «Mitsubishi». Однак, як вбачається зі схеми, поліцейські зафіксували пошкодження повністю лівої сторони автомобіля «Mitsubishi», при цьому, конкретних пошкоджень зафіксовано не було. Коли він сам оглядав автомобіль «Mitsubishi», то бачив лише чорну полосу від контакту резини з автомобілем потерпілого як в районі колеса, так вона наявна була від задніх лівих дверей до переднього лівого колеса автомобіля потерпілого. Автомобіль потерпілого був в недосить гарному стані, на його автомобілі були подряпини, але не на рівні колеса його автомобіля. Тому він вважає, що на прохання потерпілого поліцейські відобразили у схемі ДТП про пошкодження лівої сторони автомобіля без конкретизації, щоб в подальшому потерпілий міг за рахунок страхової компанії ОСОБА_1 усунути та відремонтувати всі наявні на авто механічні пошкодження, а якщо суми ліміту буде недостатньо, то відремонтувати все за кошти ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 вказав, що потерпілий від`їхав, не давши йому зафіксувати пошкодження його автомобіля. Зазначив, що наразі у нього не має змоги перевірити чи всі ті пошкодження були завдані його транспортним засобом.

Апелянт вважає, що працівники поліції неправильно склали протокол, бо неправильно зафіксували пошкодження транспортних засобів.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих під час оформлення матеріалів вбачається, що він 30.12.2024 свій транспортний засіб «Mitsubishi» припаркував по вул. Академіка Книшова, 8 для подальшого відвідування супермаркету «Varus». Не встиг відчинити водійські двері, як авто «Jaguar XJ» прочесало всю ліву сторону автомобіля, спричинивши ДТП. Та вказав, що на момент дорожньо трансопртної пригоди його автомобіль перебував в нерухомому стані.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 вказав, що дійсно під`їхав за покупками до супермаркету, припаркував автомобіль, тобто, автомобіль перебував в нерухомому стані. В той момент, коли думав відкрити водійську дверку, відчув характерний звук, після чого у вікно водійської дверки побачив автомобіль «Jaguar XJ», який допустив зіткнення з його автомобілем. Дуже швидко на місце ДТП підійшли працівники поліції, які склали відповідні матеріали, зафіксувавши все як було в дійсності. Працівниками поліції на зворотньому боці схеми місця ДТП було вірно зазначено наявність пошкоджень на всій лівій частині його автомобіля, адже, пошкодження по факту розпочинались з заднього бампера та до лівого переднього крила.

ОСОБА_2 вказує, що він від`їхав з місця ДТП в той момент, коли приїхав евакуатор, і його автомобіль заважав, тоді він перепаркувався. Згодом, підійшовши до поліцейських уточнив чи може бути вільним, вони його відпустили, і він поїхав.

Відтак, з письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих ще під час оформлення матеріалів вбачається, що він не розрахував бокову дистанцію зі стоячим автомобілем, який був припаркований далеко від бордюру, перешкоджаючи його роз`їзду з автомобілями, які рухались на зустріч, та завдав пошкоджень автомобілям. Окрім того, з пояснень ОСОБА_1 , наданих під час апеляційного розгляду вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту зіткнення його транспортного засобу з транспортним засобом «Mitsubishi», і після зіткнення на автомобілі потерпілого бачив чорну смугу від гуми, і ця смуга тягнулася майже від задніх дверей до переднього лівого колеса автомобіля потерпілого.

Ці ж обставини підтвердив і потерпілий ОСОБА_2 , показання якого були послідовними та незмінними з часу оформлення матеріалів.

Як вбачається зі схеми місця ДТП, на ній графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. Наведене свідчить про те, що схема місця ДТП складена відповідно до норм чинного законодавства.

Схема місця ДТП підписана обома учасниками ДТП - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без будь - яких зауважень та повністю узгоджується з поясненнями кожного з учасників.

На схемі місця ДТП зафіксовано місце дорожньо - транспортної пригоди, яке ніхто з учасників не заперечував.

Окрім того, зі схеми ДТП, яку як вже зазначалось, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали без жодних зауважень, вбачається, що транспортний засіб «Jaguar XJ» отримав пошкодження правої частини автомобіля, а транспортний засіб «Mitsubishi» пошкодження лівої частини.

Більш того, наявність механічних пошкоджень транспортного засобу «Mitsubishi» підтверджується й долученими до матеріалів справи фотознімками та протоколом огляду транспортного засобу, складеного працівником ПАТ НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА».

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу невірного складання працівниками поліції схеми місця ДТП, відсутності належних доказів фіксування отриманих під час дорожньо транспортної пригоди механічних пошкоджень транспортних засобів та як наслідок відсутності доказів об`єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення є безпідставними та такими, що повністю були спростовані під час апеляційного розгляду, в тому числі й поясненнями самого ОСОБА_1 .

Враховуючи сукупність наявних доказів у справі, доходжу висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , який не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення із транспортним засобом «Mitsubishi», є порушенням п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, будь - яких даних для направлення справи на дооформлення до управління патрульної поліції, як про це просив апелянт не вбачається.

Відсутність в матеріалах справи даних про те, чи надавалася працівниками поліції оцінка діям водія автомобіля «Mitsubishi» з приводу правильності (чи неправильності) паркування ніяким чином не впливає на законність прийнятого судом першої інстанції рішення, адже, причиною дорожньо - транспортної пригоди, що відбулась в м. Києві по вул. Академіка Книшова, 8, за участю транспортних засобів «Jaguar XJ», д.н.з. НОМЕР_2 та «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_3 , є виключно порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР України.

Будь-яких доказів на спростування висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апелянтом не наведено, та апеляційним судом не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП.

Отже, неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал