Справа №443/619/25
Провадження №3/443/303/25
ПОСТАНОВА

іменем України

08 травня 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 127 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.01.2025 о 23 год 30 хв в с. Ходорківці, дорога НОМЕР_1 здійснив прохід проїзної частини поза пішохідним переходом в темну пору доби, не мав при собі світловідбиваючих елементів, чим спричинив створення аварійної обстановки. Своїми діями порушив п. 4 ПДР, вчинивши правопорушення передбачене ч. 4 ст. 127 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав заяву у якому просить розглядати справу у його відсутності, вину у вчинені адміністративного правопорушення визнає повністю та просить призначити покарання у виді штрафу згідно КУпАП. А тому у відповідності до ст. 268 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 127 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення, передбачені частиною першою або другою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки.

Частиною 1 ст. 127 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Згідно з п. 4.4. Правил дорожнього руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні використовувати світлоповертальні елементи (стрічку, наклейку, жилет тощо) або бути в одязі, який має світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху.

Приписами п. 4.7 ПДР встановлено, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №296351 від 10.04.2025, згідно якого ОСОБА_1 03.01.2025 о 23 год 30 хв в с. Ходорківці, дорога НОМЕР_1 прохід пішоходом проїзної частини поза пішохідним переходом в темну пору доби, не мав при собі світло відбиваючих елементів, чим спричинив створення аварійної обстановки /а.с.2/;

- постановою про закриття кримінального провадження від 31.03.2025, згідно якої кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000004 від 04.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення /а.с.3-6/;

- протоколом огляду місця події від 04.01.2025 /а.с.7-15/;

- схемою ДТП від 04.01.2025, на якій схематично позначено місце наїзду /а.с.16/;

- висновком експерта № СЕ-19/114-25/958-ІТ від 03.03.2025, згідно з яким в даній дорожній ситуації, при наданих слідством на дослідження вихідних даних, водію ОСОБА_2 керуючи автомобілем Opel Vivaro (номерний знак НОМЕР_2 ) необхідно було керуватись вимогами п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_1 в даному випадку будь-яких спеціальних пізнань в галузі автотехніки не потрібно, дане питання необхідно розглядати в правовій площині оцінки його дій в даній дорожній ситуації, а це виходить за межі компетенції експертів в галузі «судової автотехніки». Дане питання може бути вирішено слідством (судом) самостійно шляхом оцінки правомірності дій пішохода у відповідності з Правилами дорожнього руху зокрема їх розділом 4 та розгляду всіх зібраних по даній справі матеріалів в тому числі даного висновку експерта. 3 технічної точки зору, при заданих в постанові про призначення експертизи вихідних даних, в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 при русі керованим автомобілем Opel Vivaro (номерний знак НОМЕР_2 ) із фактичною швидкістю 60 км/год., був позбавлений технічної можливості запобігти наїзду на пішохода, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з заданого моменту виникнення небезпеки для руху. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_1 в даному випадку будь-яких спеціальних пізнань в галузі автотехніки не потрібно, дане питання необхідно розглядати в правовій площині оцінки його дій в даній дорожній ситуації, а це виходить за межі компетенції експертів в галузі «судової автотехніки» /а.с.17-27/.

Зазначені докази вважаю належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували вищевикладені обставини, судді не надано.

Таким чином, вважаю доведеним факт порушення ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху, правил дорожнього руху, а саме перехід проїзної частини у невстановленому місці без використовувати світлоповертальний елементів, що спричинило створення аварійної обстановки, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 127 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 127 КУпАП, яка доведена повністю, тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 127 КУпАП у вигляді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко