ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1080/25

Номер провадження 3/495/536/2025

30 квітня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Топалова А.Л.., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , громадянина України, місце роботи: інспектор прикордонної служби 3 категорії - помічник гранатометника ВІПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип В) ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б), військова частина НОМЕР_1 , за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

12.02.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №330129 Е від 12.02.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 Кодексу із таким формулюванням: згідно висновку службового розслідування №04.3/53/25-Вн від 07.02.2025, під час несення служби в прикордонному наряді "Оператор комплексу спеціальних технічних засобів", перебуваючи в службовому приміщенні центру управління службою відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип В0 відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б), інспектором прикордонної служби 3 категорії - помічником гарнатометника віпс " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип В) впс " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б) молодшим сержантом ОСОБА_2 в період з 19:10 до 20:00 за допомогою системи оптико-електронного спостереження було виявлено рух 3(трьох) осіб, але ідентифікації цілей та їх розпізнавання ним проведено не було, про виявлення зазначених цілей молодший сержант ОСОБА_3 доповдь не здійснив, що призвело до порушення державного кордону України на напрямку Каплани (Республіка Молдова) -Крутоярівка (Україна) в районі п/зн №0624/09 трьома особами, яких було затримано прикордонним нарядом Прикордонної поліції Республіки Молдова о 21.20 год.

Таким чином молодший сержант ОСОБА_1 не в повній мірі вжив заходів по забезпеченню надійної охорони державного кордону, збору (добування) випереджувальної інформації (даних, своїми діями порушив вимоги п. 18 п. 5 р. ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затвердженої наказом МВС від 19.10.2015 №1261.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належни чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП з таких підстав.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Суть адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі, повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Згідно із ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

З`ясовуючи обставини справи, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція статті 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП надано: протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №330129 Е від 12.04.2025; висновок проведення службового розслідування; наказ про результат службового розслідування; копію службового посвідчення ОСОБА_1 , диск DVD-R формату.

У поясненні ОСОБА_1 до висновку службового розслідування по факту порушення державного кордону зазначено, що в період з 19 до 20.00 год 23.01.2025 згідно картки-наказу він вів спостереження в секторі №6 (тилу ділянки на східній околиці АДРЕСА_1 ), періодично направляв камеру та здійснював спостереження за ділянкою дрежавного кордону. Близько 19.20 год. на відстані близько 1500 метрів від державного кордону останнім зафіксовано цілі, проте вирішивши, що це рух прикордонного наряду, ідентифікацію цілей не проводив. Про виявлення зазначених цілей молодший сержант п.н "СЗНП" штаб-сержанту ОСОБА_4 не здійснив у звязку з тим, що остання в період з 18.50 до 19.20 була відсутня у приміщенні, доповідь по даному факту начальнику ВІПС старшому лейтенанту ОСОБА_5 ним також не була здійснена через заборону залишення місця служби, визначену під час інструктажу. За час несення служби ознак порушення державного кордону молодшим сержантом ОСОБА_1 зафіксовано не було.

Віповідно до пояснення інспектора прикордонної служби головного сержанта ОСОБА_6 , остання з 08.00 год. 23.01.2025 по 08.00 год. 24.01.2025 вимконувала наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді "Чг". Близькор 19.18 год. 23.01.2025 п/н "ОКСТЗ" молодший сержант ОСОБА_7 запитав її, чим є їх прикордонний наряд на напрямку зосередження основних зусиль, на що вона дала стверну відповідь, продовжуючи виконувати свої обовязки. Доповіді про спостереження руху двох осіб в бік ДК від п/н "ОКСТЗ" молодшого сержанта ОСОБА_8 їй не надходила.

Відповідно до матеріалів службового розслідування, о 22.50 п/н "ГрР" на напрямку КРУТОЯРІВКА (Укр) - КАПЛАНИ (РМ) в районі п/зн 0624/09 виявлено доріжку слідів 3-х осіб на вихід з України до РМ. Давність слідів до 3 годин.

Тобто в ході службового розслідування точний час незаконного перетину державного кордону трьома громадянами України, яких у подальшому було затримано прикордонним нарядом Прикордонної поліції Республіки Молдова, не встановлено.

У службовому розслідування також вказано, що о 20:35 від п/н "ОКСТЗ" майстер-сержанта ОСОБА_9 надійшла доповідь про погіршення погодних умов (туман), видимість камери до 100м, о 20:49 - видимість камери впала до 0. Інформацію передано до ОЧС. Тобто погіршення погодніх умов суттєво вплинуло на якість несення служби прикордонним нарядом.

Під час розгляду адмінматеріалів встановлено, що долучений до адмінсправи файловий носій інформації диск DVD-R формату є пошкодженим, у звязку з чим не можливо переглянути та дослідити інформацію, яка на ньому міститься.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03.03.2011 наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3 «d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Постанова судді, згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доводяться беззаперечними доказами.

Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таку ж позицію висловив Верховний Суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив, що поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Як зазначено в статті 247 Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінюючи докази у сукупності, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 7, 9, 172-15, 245, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Анна ТОПАЛОВА