Єд. унік. № 243/2255/25
Провадження № 3/243/1462/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Соловйова О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №011226 від 09.03.2025 року зазначено, що 09.03.2025 року о 18-48 год. в м. Слов`янськ, вул. Вільна, біля буд. 6 водій ОСОБА_1 керував т.з. з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Відеозапис body cam 472168, 472187, відеореєстратор 70 mai. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Борсуківська К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні просила розглянути клопотання про повне дослідження доказів. Дане клопотання було задоволено. Захисник зазначила, що матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 до медичного закладу. Відеозаписи, які додані до матеріалів справи не містять взагалі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Коли працівники поліції підійшли до машини, то ОСОБА_1 спав. Також відсутні пояснення особи, яка телефонувала на лінію 102 та заявила про те, що ОСОБА_1 керував т.з. У зв`язку з вищепереліченим, просила закрити провадження по даній справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також в судовому засіданні було розглянуто клопотання, яке надійшло від захисника Борсуківської К.О., в якому вона просила зупинити провадження поданій справі, оскільки ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи. Постановою від 13.05.2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні.

Суд, заслухавши доводи адвоката Борсуківської К.О., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

З огляду на викладене, варто зазначити, що керуванням транспортним засобом є умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу. Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння ( наркотичного чи алкогольного).

Під час дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №011226 від 09.03.2025 року вбачається, що 09.03.2025 року о 18-48 год. в м. Слов`янськ, вул. Вільна, біля буд. 6 водій ОСОБА_1 керував т.з. з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Відеозапис body cam 472168, 472187, відеореєстратор 70 mai. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та ін.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За результатами огляду в судовому засіданні відеозаписів, доданих до матеріалів справи встановлено, що працівники поліції під`їхали на прибудинкову територію де знаходився транспортний засіб ВАЗ 21154, н.з. НОМЕР_3 . Підійшовши ближче до вищезазначеного т.з., працівники поліції довго стукали у переднє вікно, проте двері ніхто не відчинив. Згодом, ОСОБА_1 як було встановлено надалі, відчинив передні двері т.з. Працівник поліції повідомив, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т.з або в медичному закладі, проте останній відмовився. Працівник поліції намагався задавати навідні питання ОСОБА_1 стосовно керування та паркування вищезазначеного транспортного засобу, однак останній не зрозуміло відповідав. Надалі ОСОБА_1 зателефонував своїй матері, яка винесла йому військовий квиток та викликала на місце «тверезого водія», щоб він переставив авто та воно не перешкоджало проїзду для інших т.з.

Суд не приймає до уваги навідні питання працівника поліції, які він задавав ОСОБА_1 , оскільки з відповідей останнього неможливо точно встановити час та день коли ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі ВАЗ 21154.

В матеріалах справи міститься електронний рапорт (ЄО №339 від09.03.2025 року) про те, що надійшло повідомлення зі служби «102», що 09.03.2025 року о 18-48 год. за адресою: м. Слов`янськ, вул. Вільна, біля буд. 6, таксист т.з. Лада Самара, н.з. НОМЕР_3 перекрив рух іншим т.з. Він зачинився в автомобілі та не виходить.

Однак, працівниками поліції не було відібрано пояснення у свідка, який телефонував на лінію 102 або у інших осіб, які могли б підтвердити факт керування ОСОБА_1 т.з ВАЗ 21154, н.з. НОМЕР_3 . Інших доказів, на підтвердження факту керування ОСОБА_1 саме 09.03.2025 року о 18-48 год. транспортним засобом ВАЗ 21154, н.з. НОМЕР_3 , матеріали справи не містять.

Отже, судом не встановлено факт керування ОСОБА_1 в зазначений в протоколі день та час транспортним засобом ВАЗ 21154, н.з. НОМЕР_3 .

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже спростовуються дослідженими під час розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкинути їх.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, суд робить висновок, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не надано належних і допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що справу необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, - суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови виготовлений 13.05.2025 року.

Суддя О.О. Соловйова