КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1636/2025
№ 754/1350/25
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 03 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

04 лютого 2025 року постановою судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 к на користь держави.

Згідно з постановою, 18 січня 2025 року о 00 год. 10 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виражався брутальною лайкою, здійснював погрози, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та закрити провадженняна підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Своє прохання ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що викладені в постанові суду обставини вчиненого правопорушення не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки під час розмови зі своєю донькою, у них виникла суперечка і хлопець доньки, ОСОБА_3 напав на нього, заподіяв тілесні ушкодження, в результаті чого апелянт перебував у лікарні з 18 січня по 31 січня 2025 року з діагнозом закрита черепно-мозкова травма. ОСОБА_1 зазначив, що не вчиняв психологічного насильства по відношенню до своєї доньки. Жодних доказів, які б підтверджували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять. Між апелянтом і його донькою мала місце сварка, а не насильство, яке характеризується бажанням кривдника заподіяти страждань жертві. Жодних дій, які можуть бути кваліфіковані як домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, апелянт не вчиняв.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вивчивши докази, що містяться в матеріалах справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Абз. 3 п.1 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є правильними та підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи. Зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 .

З протоколу про адміністративне правопорушення від 18 січня 2025 року убачається, що цього ж дня, о 00 год. 10 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , виражався брутальною лайкою, здійснював погрози в бік своєї дочки ОСОБА_2 , чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої та вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Тобто ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , наданих поліцейським під час оформлення матеріалів справи убачається, що 18 січня 2025 року за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 її батько - ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, лаявся, штовхав її та погрожував, вчинив сварку, ображав, погрожував матері та її брату, погрожував пошкодити квартиру. Такі дії ОСОБА_4 завдали шкоди її психічному здоров`ю.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 убачається, що 18 січня 2025 року за місцем спільного проживання з чоловіком ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_2 , її чоловік у квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння почав лаятись, агресивно себе поводити, ображав її та доньку, від чого ОСОБА_2 отримала шкоду психічному здоров`ю, вона дуже злякалася, боїться залишатись з батьком у одній квартирі.

Як вбачається з постанови, судом безпосередньо досліджено докази, наявні в матеріалах справи, в тому числі й дані термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 486188, яким надана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги про те, що між апелянтом та його дочкою виник конфлікт та він не мав наміру заподіювати їй шкоду спростовуються викладеними вище доказами, в тому числі поясненнями потерпілої. Дії її батька стали наслідком побоювання за себе, викликало страх подальшого перебування в одній квартирі з ОСОБА_1 .

Дані наданої ОСОБА_1 виписки із медичної карти хворого від 31.01.2025 з приводу його перебування на лікуванні з 18 по 31 січня 2025 року не спростовують скоєння ним інкримінованого правопорушення 18 січня 2025 року, о 00 годин 10 хвилин.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Жук