Справа № 177/1184/25
Провадження № 3/177/407/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

розглянувши матеріали справи, що надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, 29.04.2025 о 15 год. 05 хв., керував транспортним засобом марки Nissan Altima, р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , біля будинку № 10 по вул. Кіровоградське шосе у с. Вільному Лозуватської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області, із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, сповільненість мови, розширені зіниці, які не реагують на світло. У порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Правопорушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

Окрім того, водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративного стягненню за вчинення порушень, передбачених ч. ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, 29.04.2025 о 15 год. 05 хв., у порушення вимог п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки Nissan Altima, р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , біля будинку № 10 по вул. Кіровоградське шосе у с. Вільному Лозуватської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення зафіксовано на відеореєстратор та бодікамери.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Заяв про відкладення судового розгляду справи з поважних причин, а також інших клопотань, заяв із процесуальних питань чи письмових пояснень по суті правопорушень за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, не надав.

Суддя враховує, що неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав. ОСОБА_1 , з огляду на його належне повідомлення про розгляд справи мав вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження щодо нього, а тому нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, з огляду на що, суддя вважає такі дії позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, шляхом створення штучного затягування строків розгляду справи. Беручи до уваги викладене, зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, що не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 130, 126 КУпАП у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судове засідання проведено без ОСОБА_1 .

Суддя, вивчивши матеріали справи, дослідивши відеозаписи на DVD-диску з відеофіксацією правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами п. 1.3 ПДР України та ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, із протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №315316, ЕПР1 №315252 від 29.04.2025 слідує, що 29.04.2025 о 15 год. 05 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Nissan Altima, р/н НОМЕР_2 , біля будинку № 10 по вул. Кіровоградське шосе у с. Вільному Лозуватської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Nissan Altima, р/н НОМЕР_2 , 29.04.2025 зафіксовано на відеозаписі, переглянутому в судовому засідання з диску DVD-R.

Перевіряючи наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та оформлення результатів такого огляду, визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі по тексту Інструкція).

Відповідно до п.п. 8, 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п. 3 розділу І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Так, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 315316 від 29.04.2025 та направленні водія ОСОБА_1 із метою встановлення стану сп`яніння до медичного закладу від 29.04.2025 ознаки наркотичного сп`яніння виражене тремтіння пальців рук, сповільненість мови, розширені зіниці, які не реагують на світло, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 , у розумінні п. 3, 4 розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан сп`яніння, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Дослідженням відеозапису на диску DVD-R видно, що працівники поліції, після зупинки на блок-посту транспортного засобу ВАЗ 21703, р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування з водієм виявили у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, після чого запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 добровільно та беззаперечно відмовився, пояснюючи, що немає у цьому сенсу.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП на Інструкції.

При цьому, волевиявлення водія ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку було добровільним та усвідомленим. Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських на дотримання положень п. 2.5 ПДР України, правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складання щодо водія протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення як особою, яка протягом року неодноразово піддавалася адміністративному стягненню за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, підтверджується даними адмінпрактики з інформаційної бази армор, відповідно до яких постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2024 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП (справа 388/1703/24), постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 22.11.2024 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП (справа 317/5906/24).

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, за ознаками: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.

Перевіряючи наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.1 а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Як слідує з довідки з Національної автоматизованої інформаційної системи від 01.05.2025, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 .

До протоколу надано відомості з адмінпрактики про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП 317/5906/24) із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Вказані факти та встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, свідомо допустив порушення п. 2.1а Правил дорожнього руху України.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , його ухилення від явки до суду, явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративних проступків, які створюють небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню.

При цьому враховується, що ОСОБА_1 вчинив два взаємопов`язаних адміністративних правопорушення і їх розгляд відбувається одночасно одним і тим же місцевим судом, тому стягнення на нього, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами.

На переконання суду, таке стягнення відповідно до вимог ст. 23 КУпАП буде справедливим, достатнім та виправданим метою застосування стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України..

Згідно з роз`яснень, що викладені в абз. 4 п. 28 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 (із змінами і доповненнями від 19.12.2008 №18) - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Тобто, за змістом вищезазначеного, конфіскації підлягає лише той предмет чи об`єкт адміністративного правопорушення, власником якого є сам правопорушник.

До протоколів про адміністративні правопорушення будь-якого документа, з якого можливо встановити власника транспортного засобу Nissan Altima, р/н НОМЕР_2 , не надано. Разом з тим, в протоколах про адміністративне правопорушення вказано, що власником вказаного автомобіля є ОСОБА_2 , відтак, суд дійшов висновку, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, питання про оплатне вилучення транспортного засобу вирішити неможливо.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 №177/1184/25 (провадження №3/177/407/25) за ч. 3 ст. 130 КУпАП та № 177/1185/25 (провадження №3/177/408/25) за ч. 5 ст. 126 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер 177/1184/25.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення, із урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу, власником якого є інша особа.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: