Справа № 345/940/25
Провадження № 33/4808/356/25
Категорія ч.1 ст.164 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду від 20.03.2025 року,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без отримання ліцензії, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявної ліцензії, чим порушено ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального". Тим самим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 КУпАП.

Постановою суду, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, при розгляді справи суд взагалі не з`ясував фактичних обставин справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду підлягає до скасування.

Зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 здійснювала реалізацію алкогольних та тютюнових виробів без ліцензій. Крім того, матеріали фактичної перевірки, проведеної співробітниками ГУ ДПС у Івано-Франківській області містять відомості, що не відповідають фактичним обставинам справи та мають ознаки фальсифікації.

Стверджує, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.268 КУпАП, порушено право на захист.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, як пропущений з поважних причин, постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.03.2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Крім цього, звертає увагу на те, що розгляд справи відбувся за її відсутності, що є грубим порушенням права останньої на захист.

До початку апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи без її участі, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі просить задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Перевіряючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови, враховую, що справа була розглянута 20 березня 2025 року без належного повідомлення ОСОБА_1 . Згідно стверджень ОСОБА_1 про існування оскаржуваної постанови вона дізналася 05 квітня 2025 року, що не спростовується матеріалами справи, таким чином, з метою не порушення доступу до правосуддя та не порушення права ОСОБА_1 на захист, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суддя місцевого суду не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за здійснення господарської діяльності без одержання ліцензії певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

При цьому, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

В свою чергу, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Разом з тим, на час розгляду справи матеріали справи не містили відомостей про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, оскільки не містили підтвердження про державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1 . Окрім того, на момент перевірки та складанні процесуальних документів ОСОБА_1 була відсутня, пояснення надавала продавець ОСОБА_2 .

При цьому, для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП слід обовязково встановити, чи здійснювалась нею господарська діяльність, яка підлягає ліцензуванню.

Апелянтом ОСОБА_1 також надані копії Ліцензій ГУ ДПС у Івано-Франківській області про надання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , тобто роботодавцю ОСОБА_1 , права роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами.

Таким чином, суд першої інстанції вказаним обставинам не дав належної оцінки, а також не звернув увагу, що до протоколу не долучені жодні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та здійснює власну господарську діяльність.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені докази, які підтверджували б сам факт торгівлі ОСОБА_1 алкогольними та тютюновими виробами, не маючи відповідної ліцензії.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи вказані суперечності, протиріччя і недоліки усунуті не були.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Таким чином, викладені в оскаржуваній постанові висновки про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, слід вважати такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно приписів статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Калуського міськрайонного суду від 20.03.2025 року.

Постанову Калуського міськрайонного суду від 20 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз