Справа № 589/122/25
Провадження № 3/589/894/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Лєвша С.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України відносно громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шостка Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, ІПН НОМЕР_2 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2025 року командиром роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , складено протокол серія НГУ №137823 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, про те, що 28 листопада 2024 року о 08 годині 30 хвилин в умовах воєнного стану затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, військовослужбовець ОСОБА_1 без поважних причин самовільно залишив територію (місце) служби підрозділу за адресою: АДРЕСА_2 . На мобільні дзвінки ОСОБА_1 не відповідав. Розшукові заходи за місцем проживання позитивних результатів не дали.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений, надав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Глух Микола Володимирович не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений, надав заяву в якій просить задовольнити клопотання ОСОБА_1 та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумінні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як вебсторінка суду. З такими висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» №12307/16.

Суд вважає можливим провести судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ч. 4 ст. 172-11 КУпАП відсутня у переліку статей, передбачених у ст. 268 КУпАП, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

17.03.2014 Указом Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 за №1126-VII цей Указ набрав чинності, його дію продовжено Указом Президента України 14.01.2015, а Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» на території України оголошено загальну мобілізацію та після його затвердження Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 за № 2105-ІХ цей Указ набрав чинності з дня фактичного початку воєнних дій, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону №1932-ХІІ та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року за №3543-ХІІ - 18.03.2014 розпочався особливий період, який триває наразі.

У відповідності до Указу Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 в Україні оголошено часткову мобілізацію. Відповідно до Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 04.02.2022 №2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб

Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 13 лютого 2024 року №3564-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024, затвердженим Законом України від 08 лютого 2024 року №3684-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року №3891-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 28.10.2024 №740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Тобто, з 17 березня 2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Згідно з Листом Верховного Суду від 13.07.2018 №60-1543/0/2-18 «Щодо тлумачення поняття «особливий період» вбачається, що Верховний Суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою в Україні діє особливий період.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, стаття 172-11 ч.4 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.

Разом з тим, захисником ОСОБА_1 адвокатом Глухом М.В. надано наступні документи, а саме:

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 28.11.2024 за №306, з якого вбачається, що молодшого лейтенанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 всіх видів забезпечення, для подальшого проходження військової служби в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), 28 листопада 2024 року, (а.с.23);

- припис виданий т.в.о командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 28 листопада 2024 року за №130, з якого вбачається, що молодший лейтенант ОСОБА_1 28 листопада 2024 року вибув в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого проходження служби. Термін прибуття 28.11.2024. Підстава: наказ начальника СХТУ НГУ від 25.11.2024 №60 о/с, (а.с.25);

- результат огляду №8472165 від 28.11.2024 виданий Державною установою «Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Сумській області», з якого вбачається, що 28.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до вказаної установи з причин скарги болі в області серця. Проведено обстеження, (а.с.27);

- виписка з висновку лікарсько-консультативної комісії ДУ «ТМО МВС України по Сумській області» №226 від 28 листопада 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 направлений в ЛКК терапевтом. У цій виписці зазначений діагноз, рекомендації, (а.с.28);

- з довідки виданої Комунальним некомерційним підприємством Сумської обласної ради «Сумський обласний клінічний кардіологічний центр» 29 листопада 2024 року, вбачається що ОСОБА_1 госпіталізовано в СОККЦ на 11 грудня 2024 року, а.с.29).

Отже, з наданих захисником адвокатом Глухом М.В. документів вбачається, що ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 28 листопада 2024 року за №306 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 без поважних причин самовільно залишив територію служби підрозділу за адресою: АДРЕСА_2 , до матеріалів справи не додано.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а згідно із частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд при розгляді справ має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним та беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обставина що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.2, ч.2 ст.7, ч.4 ст.172-11, ст.221, п.1 ч.1 ст.247, ст.251, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення №589/122/25, провадження №3/589/894/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша