Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/759/25
Провадження № 3/542/177/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Нові Санжари у залі суду протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), і матеріали справи, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Овідіопольським РВ ГУМВС України в Одеській області 09 серпня 2006 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал, що містив протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді Шарової-Айдаєвої О.О.

З протоколу від 22 квітня 2025 року серії ВАВ № 029079 (а.с. 5), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, вбачається наступне.

22 квітня 2025 року близько 16 год 30 хв, за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній був відсутній на уроках без поважних причин із 03.03.2025 по 01.04.2025 у Новосанжарському ліцеї Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, чим порушила вимоги статті 150 Сімейного кодексу України. Вказаними діями гр. ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

ОСОБА_1 , достовірно знаючи про те, що відносно неї складений протокол про адміністративне правопорушення у судовезасідання, призначене на 14 травня 2025 року не з`явилась, судова повістка, яка направлялась на її фактичну адресу проживання, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_2 , повернулась до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 14-16). Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилала, пояснень щодо встановленого в протоколі порушення до суду не надавала.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 про день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомляла, та враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Незважаючи на це, ОСОБА_1 не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження".

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Також суд зазначає, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковані за частиною 1 статті 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та/або виховання неповнолітніх дітей.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КпАП України, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частини 3 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною 2 статті 12 Закону України «Про освіту», повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і здобувається в інституційних або індивідуальних формах, визначених законодавством, як правило, в закладах освіти.

Частиною 3 статті 12 Закону України «Про освіту» передбачено, що повна загальна середня освіта має три рівні освіти: початкова освіта тривалістю чотири роки; базова середня освіта тривалістю п`ять років; профільна середня освіта тривалістю три роки.

Проаналізувавши викладені норми, суд дійшов висновку про те, що батьки повинні забезпечити необхідні умови для навчання своїх дітей та отримання ними повної середньої освіти, яка включає в себе усі три рівні освіти.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, що виразилось в ухиленні матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини, підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 029079 від 22 квітня 2025 року (а.с. 5), який містить підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності;

- листом директора Новосанжарського ліцею Новосанжарської селищної ради Полтавської області від 01.04.2025 № 01-19/97, з якого вбачається, що учень 10-Б класу ОСОБА_2 пропустив без поважних причин навчання у ліцеї у березні 2025 року 15 днів, у вайбер скинув класному керівнику ОСОБА_3 фото пояснювальної записки від матері ОСОБА_1 , що її син був відсутнім на заняттях з 10 по 19 березні за станом здоров`я (діагноз ГРВІ), але документів на підтвердження цього факту нею надано не було. Вказано, що у 2 семестрі він жодного разу не був у школі, що до уроків дистанційно не долучався, за січень-лютий є пояснення матері у вайбері, періодично до класного керівника телефонує бабуся та повідомляє що дитина хвора і наступного тижня він прийде до школи, але до цього часу він до школи так і не з`явився (а.с. 4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22 квітня 2025 року в яких вона вказала, що є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не відвідував заняття в школі, оскільки хворів, у нього було запалення легень, а наразі він також хворіє на дерматит, однак за медичною допомогою вони не звертались. Зазначила, що умовляла його ходити на заняття в школу. Вказала, що виконує свої батьківські обов`язки весь час, докладе всіх зусиль, щоб забезпечити явку дитини до школу (а.с. 6);

- доповідною запискою класного керівника 10 Б класу ОСОБА_3 , яка повідомила, що учень 10-Б класу ОСОБА_4 у березні не відвідував уроків, оскільки з його слів хворів, але документів, які б це підтвердили ним надано не було (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_1 ,що підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13 лютого 2008 року (а.с. 10).

Суд, дослідивши матеріали справи, вбачає в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, а саме: ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи вид стягнення, суд зазначає, що обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не встановлено.

Враховуючи обставини правопорушення, дані про особу правопорушника, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 184 КУпАП у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2025 року - 3028 грн.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 40-1, 184, 276-280, 283, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Овідіопольським РВ ГУМВС України в Одеській області 09 серпня 2006 року,винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Овідіопольським РВ ГУМВС України в Одеській області 09 серпня 2006 року, на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва