Справа № 309/4322/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/963/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 19.11.2024.

Цією постановою із урахуванням постанови судді Хустського районного суду Закарпатської області від 27.11.2024 про виправлення описки:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 246403 від 16.09.2024 та постанови судді від 19.11.2024 вбачається, що 07.09.2024 приблизно о 20 год 13 хв у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ображав нецензурною лайкою ОСОБА_3 , погрожував їй фізичною розправою, внаслідок чого порушив громадський порядок, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 19.11.2024 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Зазначає, що суд розглянув справу без його участі, належним чином не повідомивши його про час та місце її розгляду, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні пояснення свідків очевидців події, фото- чи відеодокази, а пояснення ОСОБА_3 є неправдивими, оскільки між його сім`єю та сім`єю ОСОБА_4 мають місце тривалі неприязні відносини з приводу спору щодо земельної ділянки. Посилається на те, що не порушував громадського порядку та не погрожував ОСОБА_3 фізичною розправою, а навпаки остання зі своїм чоловіком ОСОБА_5 кричали на нього та погрожували йому. Крім того, стверджує, що працівники поліції не роз`яснили йому права та не вручили йому копії протоколу безпосередньо після його складення. У протоколі не конкретизовано місце події будинок, подвір`я, вулиця, та не вказано, що подія відбулася у громадському місці, що є обов`язковою ознакою правопорушення за ст. 173 КУпАП, що свідчить про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Томищ М. С., та потерпілої ОСОБА_3 , неявка яких з урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що

-2-

вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, відомостей про поважність причин неявки не надали, а тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Томищ М. С. та потерпілої ОСОБА_3 , що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 269, 271 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу. Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Відповідно до приписів частини другої статті 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені статтею 173 КУпАП розглядаються протягом доби.

Частиною першою статті 277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Пункт 3 частини першої статті 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання про те, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Проте, як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, оскільки у матеріалах справи відсутня розписка ОСОБА_1 про отримання повістки про виклик до суду на 19.11.2024.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що така повістка взагалі створена та надіслана на адресу місця проживання ОСОБА_1 .

Довідка про доставку смс-повідомлення у даному випадку не підтверджує факт належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не подавав заяви про направлення йому повідомлень на номер мобільного телефону.

Крім того, ОСОБА_1 не було піддано приводу органами внутрішніх справа (Національною поліцією) відповідно до приписів частини другої статті 268 КУпАП.

-3-

Таким чином, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була розглянута без участі ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про час і місце її розгляду, що є безумовною підставою для скасування постанови судді.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 на предмет відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП , апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 246403 від 07.09.2024 та постанови судді від 19.11.2024 вбачається, що 07.09.2024 приблизно о 20 год 13 хв у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ображав нецензурною лайкою ОСОБА_3 , погрожував їй фізичною розправою, внаслідок чого порушив громадський порядок.

Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.09.2024 вбачається, що ОСОБА_3 просить прийняти міри щодо ОСОБА_1 , який прийшов до неї 07.09.2024 о 20 год 13 хв та вчиняв хуліганські дії за адресою АДРЕСА_2 .

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 07.09.2024 приблизно о 20 год 13 хв до її дворогосподарства у АДРЕСА_2 , під`їхав автомобіль марки «Шкода Октавіа», д.н.з. НОМЕР_1 , з якого вийшов ОСОБА_1 та почав їй погрожувати фізичною розправою, висловлювався у її бік нецензурною лайкою, вимагаючи, щоб вона демонтувала огорожу навколо її дому. На її думку ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані, на її зауваження припинити вчиняти хуліганські дії не реагував, після чого сів у автомобіль та поїхав у невідомому напрямку, при цьому під час руху заднім ходом зіткнувся з деревом та пошкодив задній ліхтар.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення ДОП СДОП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Вийбер В. В. був упереджений та необ`єктивний, і що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, оскільки у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний поліцейський при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, в ході апеляційного розгляду справи не встановлено й жодних достовірних даних про те, що у потерпілої ОСОБА_3 були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки такі дані не підтверджені будь-якими належними доказами.

-4-

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що пояснення ОСОБА_3 є неправдивими, оскільки між його сім`єю та сім`єю ОСОБА_4 , мають місце тривалі неприязні відносини з приводу спору щодо земельної ділянки, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами, а також не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення та спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинення дрібного хуліганства.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не порушував громадського порядку та не погрожував ОСОБА_3 фізичною розправою, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду справи й повністю спростовуються наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами.

При цьому, твердження ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , кричали на нього та погрожували йому, апеляційний суд визнає голослівними і такими, що не мають будь-якого правового значення в доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення, що також дає обґрунтовані підстави вважати про їх спрямованість на ухилення його від адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не роз`яснили йому права та не вручили йому копії протоколу безпосередньо після його складення апеляційний суд визнає надуманими, оскільки такі спростовуються змістом протоколу, з якого вбачається, що своїми підписами ОСОБА_1 підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснено і другий примірник протоколу він отримав.

Неспроможними апеляційний суд вважає і доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі не конкретизовано місце події будинок, подвір`я, вулиця, та не вказано, що подія відбулася у громадському місці, що є обов`язковою ознакою правопорушення за ст. 173 КУпАП, і що свідчить про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини саме у сфері громадського порядку, а для кваліфікації дій особи за цією статтею встановлення хуліганського мотиву є обов`язковим.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян

-5-

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушений громадський порядок і прагне до цього.

Отже для кваліфікації дій особи за ст. 173 КУпАП, необхідно співставити фактичні обставини події, тобто відповідність конкретного діяння, а також наявні докази із ознаками того чи іншого складу правопорушення, передбаченого у диспозиції статті КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази, у своїй сукупності, дають апеляційному суду підстави прийти до висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 дійсно порушив громадський порядок та спокій громадян, що виразилось у образі ОСОБА_3 нецензурною лайкою та погрозі їй фізичною розправою біля її дворогосподарства за адресою АДРЕСА_2 . При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що подія мала місце біля дворогосподарства ОСОБА_3 , де проживають і інші особи (сусіди).

Із цих підстав, доводи про те, що у протоколі не вказано, що подія відбулася у громадському місці, апеляційний суд визнає безпідставними і такими, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу свідчить про те, що такий відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому відображені всі необхідні й передбачені цією нормою відомості та обставини, у тому числі викладена суть адміністративного правопорушення, яка підтверджує факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що додані до протоколу докази, яким дав обґрунтовану оцінку суд першої інстанції, є достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить і про безпідставність та неспроможність доводів апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні пояснення свідків очевидців події, фото- чи відеодокази.

Таким чином, докази покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Оцінивши зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

-6-

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з тих підстав, що справа була розглянута без участі правопорушника, участь якого була обов`язковою, а на момент апеляційного розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, то провадження в справі підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 19.11.2024 щодо ОСОБА_6 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - скасувати.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя