Справа № 632/348/25
провадження №3/632/175/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Журавель О.О., за участю секретаря Самарської А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2025 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 229396 від 18 лютого 2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 , 18 лютого 2025 року о 10 год. 50 хв. за адресою: Харківська область, м. Златопіль, вул. Центральна, буд. 9, керував транспортним засобом ВАЗ-210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів, при цьому здійснював перевезення пасажирів з вул. Світанкової у м. Златопіль Харківської області до будинку № 19 у 1/2 мікрорайоні у м. Златопіль Лозівського району Харківської області, з метою отримання прибутку, вартість якої складає 70 грн. без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без дотримання ст.ст. 19, 58 Господарського кодексу України, ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Під час судового засідання ОСОБА_1 пояснив, що він, у зв`язку з бойовим діями, які відбуваються на території Вовчанського району Харківської області, наприкінці 2024 року вимушено переїхав до м. Златопіль Лозівського району Харківської області. У зв`язку з скрутним матеріальним становищем, вирішив підробити та 18 лютого 2025 року підвіз літню жінку по м. Златопіль на автомобілі, який перебував у його користуванні, однак був зупинений працівниками поліції. Він не здійснював господарську діяльність щодо перевезення пасажирів, а відтак не оформлював ФОП та не отримував ліцензій. Це був його єдиний клієнт, гроші жінка йому не сплатила.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно ч. 1 ст. 164 КУпАП України передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 18 лютого 2025 року о 10 год. 50 хв. за адресою: Харківська область, м. Златопіль, вул. Центральна, буд. 9, керував транспортним засобом транспортним засобом ВАЗ-210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовував для надання послуг з перевезення пасажирів з метою отримання прибутку. При цьому встановлено, що фізична особа не зареєстрована ФОП, тобто здійснювала підприємницьку діяльність, що полягає у проваджені господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, що призвело до порушення встановленого порядку взяття на облік (реєстрації) самозайнятих осіб у контролюючих органів відповідно до закону та без ліцензії у порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушила ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП, диспозиція якої передбачає «порушення порядку провадження господарської діяльності».

У якості доказів провини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додані рапорт інспектора А.Попова та відеозаписи.

Зокрема з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за фактом відпрацювання можливої незаконної діяльності особами, які здійснюють перевезення пасажирів. У подальшому працівниками поліції неодноразово звернуто увагу ОСОБА_1 на необхідність реєстрації діяльності щодо перевезення пасажирів та отримання ліцензії.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Господарського Кодексу України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Статтею 42 Господарського Кодексу України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до рекомендацій наданих у постанові Пленуму від 25 квітня 2003 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з зокрема і тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва та юридичними особами.

Таким чином, обов`язковою ознакою господарської діяльності є систематичність (не менш ніж три рази протягом одного календарного року). Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва.

З огляду на зазначене під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП при встановленні об`єктивної сторони складу правопорушення, яке полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, з`ясуванню підлягають як факти здійснення надання послуг особою без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, так і факти систематичності такої діяльності (три і більше разів) її самостійність, ініціативність, наявність в особи господарської компетенції щодо такої діяльності. Об`єктивна сторона цього складу адміністративного правопорушення може полягати у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання (у межах фабули протоколу про адміністративне правопорушення). Встановлюючи склад цього адміністративного правопорушення, суд встановлює також суб`єкта його вчинення, яким може бути як громадянин так і посадова особа, до службових обов`язків якої віднесено забезпечення установлених правил у сфері господарської діяльності, а також вину такого суб`єкта у формі умислу чи недбалості. Як передбачено ч. 1 ст. 58 ГК України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом. Відповідно до приписів Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензії надається лише суб`єкту господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії, про що робиться запис у ліцензійному реєстрі;

Посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення зроблені посилання на порушення ОСОБА_1 норм законодавства, згідно з якими, суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом, а також не отримання останнім ліцензії у порушення вимог ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Водночас, до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не додано жодного доказу для висновку про те, що ОСОБА_1 займається господарською діяльністю систематично та отримує прибуток від перевезення пасажирів та відповідно зобов`язаний отримати ліцензію. Зокрема, матеріали адміністративної справи не містять відомостей, що вказують на систематичність дій, які інкримінуються ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 систематично надавав послуги з перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, а саме, не менше трьох разів протягом одного календарного року та відповідно у останнього виник обов`язок щодо отримання ліцензії. Наявність лише самого протоколу про адміністративне правопорушення недостатньо для підтвердження систематичності таких дій.

При цьому, суд звертає увагу, що автор протоколу, зробивши висновок про провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, не звернув уваги, що відповідно до приписів Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензію має право отримати лише суб`єкт господарювання. Водночас, суб`єкти господарювання це фізічні особи - підприємці чи організації, які на основі юридично відокремленого майна в межах своєї господарської компетенції безпосередньо здійснюють господарську діяльність і використання її результатів або управлінську діяльність в економіці. Однак, автор протоколу, одночасно зазначає у протоколі, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання.

Суд критично сприймає посилання органу, що складав протокол на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовував для надання послуг з перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, оскільки працівниками поліції навіть не були опитані особи, які користувалися послугами ОСОБА_1 , а також інші особи, які підтвердили систематичність надання послуг ОСОБА_1 . Наявність встановленого у нього мобільного додатку без роздруківки замовлень не підтверджує факт систематичного здійснення діяльності.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.(«Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р.)

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім цього, санкція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає накладення штрафу разом з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, проте в матеріалах справи відсутні дані про гроші, отримані від надання послуг, які повинні бути вилучені у правопорушника.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 7, 9, 23, 164, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:О. О. Журавель