Номер провадження: 33/813/987/25
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

захисника особи, яка притягається до відповідальності, Лісовського В.А.,

представника Одеської митниці Берназ В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 11.02.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Суд визнав ОСОБА_1 винним в тому, що ним 21.06.2024 заявлено в митній декларації неправдиві відомості щодо опису та коду згідно УКТ ЗЕД товару, чим вчинено дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів у сумі 300 733,20 грн.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 11.02.2025 та закрити провадження у справі, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 послався на те, що оскаржувана постанова ухвалена без його участі, про дату судового засідання його не було повідомлено. Лише 24.03.2025 захисник Остапишена В.М. ознайомилась з матеріалами справи та 31.03.2025 до суду була надана апеляційна скарга.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що:

-місцевим судом не враховано, що інформація про товар для подання декларації базувалась на даних від постачальника товару з огляду на товаросупровідні документи;

- декларантом заявлено товар тент універсальний, матеріал таурпаулін, який є повністю або переважно синтетичним матеріалом, призначеним для експлуатації в умовах підвищеної вологості, сонця та механічного навантаження. При цьому відповідно до Пояснень до УКТ ЗЕД до товарної позиції 6306 відносяться брезентові покриття, навіси і зовнішні сонцезахисні пристрої; намети тощо: 6306 12 00 00 (код вказаний декларантом в декларації) із синтетичних волокон, 6306 19 00 00 (код визначений митницею) - з інших текстильних матеріалів. Отже, при декларуванні товару декларант орієнтувався на дані, визначені в документах на придбання товару та визначені у них характеристики товару, визначивши УКТ ЗЕД, виходячи з базових характеристик продукції;

- судом не враховано, що визначення коду проведено в рамках однієї і тієї ж товарної позиції (6306);

- без можливості огляду товару та наявності спеціальних знань про текстильні вироби, особливості їх матеріалів, волокон тощо твердження про умисне визначення чи зазначення неправдивих відомостей з метою зменшення митних платежів в даному випадку, є некоректним та необґрунтованим. Тому, навіть за умови помилки декларанта, казати про умисел на вчинення зазначених дій не виявляється можливим;

- рішення про визначення коду товару від 12.07.2024 жодним чином не підтверджує надання декларантом неправдивих відомостей;

- жодного спору з митними органами з приводу прийняття рішення про зміну коду УКТ ЗЕД не було, різниця в платежах була сплачена, а товар випущено в обіг;

- відсутні підстави вважати, що при заявлені декларантом відомостей до митної декларації декларант діяв умисно, вчиняючи неправомірні дії з метою зменшення платежів;

-суд першої інстанції формально поставився до розгляду даної справи і дійшов неправомірного висновку щодо наявності події та складу правопорушення;

- в протоколі не зазначено про недостовірні відомості, заявлені декларантом у митній декларації та/або їх невідповідність товаросупровідним документам або приховування важливих класифікації товарів даних;

- в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження надсилання запрошення до митниці для надання пояснень та повідомлення про складення протоколу особі, відносно якої складено протокол. Протокол складено за відсутності ОСОБА_1 , якого не ознайомлено зі змістом протоколу та відповідними правами, чим позбавлено права надавати свої пояснення та зауваження щодо змісту протоколу та реалізувати свої права, визначені ст.268 КУпАП, в тому числі права на захист. Протокол складено з істотними порушеннями.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Лісовський В.А. в інтересах ОСОБА_1 підтримав клопотання про поновлення строку, доводи та вимоги апеляційної скарги. Представник митниці, посилаючись на законність оскаржуваного судового рішення та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про порушення митних правил складено за відсутності особи, яка притягається до відповідальності. Доказів вручення копії протоколу особі, яка притягається до відповідальності, матеріали справи не містять.

29.10.2024 матеріали справи отримані Малиновським районним судом м.Одеси.

11.02.2025 справа розглянута за відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

За інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень постанова направлена до Реєстру для оприлюднення 18.03.2025, забезпечено надання загального доступу 19.03.2025.

В матеріалах справи відсутня інформація щодо направлення копії постанови особі, щодо якої її винесено, у виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП.

21.03.2025 захисник Остапишена В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, в якій зазначила, що про наявність постанови суду від 11.02.2025 ОСОБА_1 стало відомо випадково 20.03.2025 через перевірку сервісу ЮКОНТРОЛ. Вказана заява була виконана 24.03.2025, про що захисником складено відповідну розписку.

31.03.2025 ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, яка, серед іншого, містить клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження.

Отже, апеляційна скарга подана поза межами встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Разом з тим, конструкція норми, що закріплена в ч.2 ст.294 КУпАП, дає підстави вважати, що у разі подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції після закінчення десятиденного строку з дня її ухвалення, апелянт безумовно повинен заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, належним чином обґрунтувавши його.

Цілісне розуміння положень статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України дає підстави для висновку, що кожному гарантовано право на ефективні засоби юридичного захисту при реалізації права на апеляційний перегляд справи.

У цьому випадку особі має бути забезпечено умови для належного оскарження судового рішення.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006 зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Судом апеляційної інстанції, аналізуючи наведені обставини, враховано, що оскаржувана постанова суду ухвалена за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, у виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови не була судом своєчасно направлена особі, яка притягається до відповідальності, апеляційна скарга подана в межах десятиденного строку з моменту ознайомлення з матеріалами справи. Також враховано, що для належного обґрунтування апеляційної скарги апелянту необхідно ознайомитись з текстом оскаржуваного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по справі про адміністративне правопорушення регламентовано виключно статтею 294 КУпАП, при цьому законом не встановлено конкретних вимог до такої апеляційної скарги.

Разом із тим слід врахувати, що згідно з положеннями процесуальних кодексів України однією з обов`язкових вимог до апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції є наявність в ній обґрунтування незгоди скаржника з висновками оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, для реалізації права на апеляційний перегляд справи особа має подати апеляційну скаргу на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення у встановлений законом строк із зазначенням доводів щодо незгоди із встановленими судом обставинами. Для обґрунтування незгоди з ухваленим судовим рішенням скаржнику повинні бути відомі встановлені судом обставини та висновки суду. Вказане корелює із пунктом 4 ч.2 ст.283 КУпАП, яким передбачено, що постанова суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

У пункті 36 рішення у справі «Bellet v.France» від 04.12.1995 ЄСПЛ зазначив, що для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає, що саме з моменту ознайомлення з текстом судового рішення сторона захисту мала необхідні засоби для реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши представника митниці, захисника особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали даної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Фактичні обставини за складеним протоколом

19.07.2024 відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, за №0768/50000/24.

За вказаним протоколом 21.06.2024 декларантом ТОВ «Технологічна Експедиція» громадянином України ОСОБА_1 підготовлена та подана до Одеської митниці митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» №24UA78U4.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до Одеської митниці були надані такі документи:

- зовнішньоекономічний контракт від 01.02.2024 №AUG - 00D/2,

- інвойси від 10.06.2024 №25/06/2024,

- коносамент від 03.04.2024 №APU009402,

- СMR від 20.06.2024 №5408,

- договір про надання послуг митного брокеру від 08.12.2023 №ТЕ 08122023/1 та інші товаросупровідні документи.

За інформацією, зазначеною у МД №24UA78U4 та товаросупровідних документах, встановлено, що продавцем є компанія «Alltag und Geratetechnik GmbH» (Rigistrasse 3, 6300 Zug, Switzerland), відправником є компанія «MIRIA TRADE LIMITED» (29, LUK HOP STREET RM 8 11/F WANG HONG KONG CHINA FAI IND BLDG, SAN PO KONG), а покупцем та одержувачем є ТОВ «ДАНН.» (03110, Україна, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 11, ).

За МД №24UA78U4 заявлено товар: «Тенти з синтетичних волокон. Тент універсальний 2х3м, матеріал тарпаулін 12000 шт. Тент універсальний 3х4м, матеріал тарпаулін 5900 шт. Тент універсальний 3х5м, матеріал тарпаулін 3880 шт. Тент універсальний 4х5м, матеріал тарпаулін 2700 шт. Тент універсальний 4х6м, матеріал тарпаулін 1960 шт. Тент універсальний 5х8м, матеріал тарпаулін 640 шт. Торговельна марка: AGROSTAR. Країна виробництва: CN Виробник: MIRIA TRADE LIMITED», вага брутто - 26 900,00 кг., вага нетто 26 375,77 кг., фактурна вартість 88 358,80 доларів США, митна вартість 3 580 157,20 грн., код згідно УКТЗЕД 6306 12 00 00 (ставка ввізного мита 5%)».

Сума митних платежів по вищезазначеному товару за МД №24UA78U4 становить 930 840,87 гривень.

Під час здійснення митних формальностей за МД №24UA78U4 системою АСАУР «Інспектор - 2006» згенеровано форми контролю з них: 107-3 «Контроль правильності класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД»; 118-3 «Здійснення контролю правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД із залученням спеціалізованого підрозділу митниці для прийняття рішення про визначення коду товару»; 203-1 «Проведення повного митного огляду - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації»; 905-3 «Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД».

За результатом проведення митного огляду в зоні діяльності Одеської митниці складено Акт митного огляду від 29.06.2024 за №24UA78U4.

На підставі ст.356 МК України посадовими особами Одеської митниці відібрані зразки товару, які направлені до Одеського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.

За висновком Одеського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України від 10.07.2024 №-0168 надана на дослідження проба ідентифікована як «Готовий виріб (тент) у вигляді полотна прямокутної форми зеленого кольору. Краї полотна по всьому периметру загнуті та запаяні, всередині запаяних країв проходить стрічка білого кольору. По периметру наявні металеві кільця для кріплення виробу. Складається з 3 шарів: 1 шар напівпрозора плівка зеленого кольору з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок; 2 шар тканина світло-рожевого кольору, що виготовлена з стрічкових ниток (ширина стрічки 2,4-3,2 мм), полотняного переплетіння з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок; 3 шар напівпрозора плівка зеленого кольору з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок. Вироби не є пористими, не самоклейні, без зображень на поверхнях, гнучкі».

У подальшому на підставі вказаного висновку Одеською митницею прийнято рішення про визначення коду товару від 12.07.2024 за №КТ-UA-2024, за яким для заявленого в МД товару змінено загальний опис на «Готовий виріб (тент) у вигляді полотна прямокутної форми зеленого кольору. Краї полотна по всьому периметру загнуті та запаяні, всередині запаяних країв проходить стрічка білого кольору. По периметру наявні металеві кільця для кріплення виробу. Складається з 3 шарів: 1 шар напівпрозора плівка зеленого кольору з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок; 2 шар тканина світло-рожевого кольору, що виготовлена з стрічкових ниток (ширина стрічки 2,4-3,2 мм), полотняного переплетіння з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок; 3 шар напівпрозора плівка зеленого кольору з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок. Вироби не є пористими, не самоклейні, без зображень на поверхнях, гнучк.» та визначено код згідно УКТ ЗЕД 6306 19 00 00 (ставка мита 12%)».

З урахуванням зміни опису товару та коду УКТ ЗЕД відповідно до класифікаційного рішення від 12.07.2024 №КТ-UA-2024 та згідно службової записки митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці від 15.07.2024 №28-02-04/28-02-04/31181, сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України товару за МД №24UA78U4 становить 1 231 574,08 гривень. Тобто, різниця між заявленою до сплати сумою митних платежів за вказаною митною декларацією та сумою платежів, яку необхідно сплатити, складає 300 733,20 гривень.

Декларант перед подачею митної декларації до митниці відповідно до вимог ч.2 ст.266 МК України мав можливість переконатися щодо відповідності товару та заявити до митної декларації достовірні відомості, які є визначальними для нарахування митних платежів.

Відповідно до графи №54 відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, зокрема МД від 21.06.2024 №24UA78U4 є декларант ТОВ «Технологічна Експедиція» () в особі громадянина України ОСОБА_1 , який відповідно до вимог ст.266 МК України несе відповідальність, передбачену МК України у повному обсязі.

Відповідно до Інструкції про порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документу, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 №651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №372/21684), декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації.

Таким чином, за позицією митниці, декларантом громадянином України ОСОБА_1 заявлено в митній декларації неправдиві відомості щодо опису та коду згідно УКТ ЗЕД товару, тим самим вчинено дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів у сумі 300 733,20 гривень.

На підставі вищевикладеного, Одеською митницею відносно ОСОБА_1 складено протокол №0768/50000/24 за ознаками порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України.

Вказаний протокол не підписано ОСОБА_1 , у зв`язку з його складенням за його відсутності.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до вимог ст.ст.245,252,280 КУпАП та ст.ст.486,489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Так, відповідно до положень ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується дією, тобто активною поведінкою (вчинком) особи, в якій виражена зовні її воля і, що спрямована на застосування особою під час декларування товарів саме таких ставок митних платежів, які справляються з товарів, що переміщуються через митну територію України, та звільняють від сплати митних платежів або зменшують їх розмір, а також дії, спрямовані на порушення встановленого законодавством України порядку використання товарів у цілях, стосовно яких надано пільги щодо сплати податків і зборів, обманні маніпуляції з податковими пільгами. Слід зазначити, що об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак: діяння, спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Суб`єктивна сторона характеризується умисною або необережною (самовпевненість чи недбалість) формами вини. Ставлення винного до наслідків у виді недоборів митних платежів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю.

Наявність об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Для кваліфікації дій за ст.485 МК України мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали шкідливі наслідки.

Закріплення законодавцем у диспозиції статті 485 МК України спеціальної протиправної мети у формі звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено лише та виключно з прямим умислом. Тільки за наявності умислу особа може бажати досягнути певного результату.

Щодо необхідності доведеності наявності саме прямого умислу в особи при встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, наголосив і Верховний Суду у постановах від 06.06.2018 по справам №607/1866/17, № 607/2391/17 та у постанові від 18.03.2021 по справі №760/14721/16-а (на яку посилається і апелянт у цій справі).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 27.01.2022 у справі № 725/3788/16-а зазначив, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст.485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Також Верховний Суд у постанові від 22.05.2020 у справі № 751/1477/20 вказав, що відповідно до диспозиції ч.1 ст.485 МК України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відтак, сам по собі факт неправильного зазначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад правопорушення згідно із ст. 485 МК України.

Аналізуючи наведене, слід дійти висновку, що статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети: неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості. Тобто для притягнення до відповідальності згідно ст.485 МК України у цьому випадку необхідно довести наявну в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та наявність прямого умислу, а саме, що особа повинна усвідомлювати протиправність своїх дій і бажати (для досягнення поставленої мети) настання певних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2024 ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «ДАНН.» було подано митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ» №24UА78U4, у якій зазначено про наявність товару за кодом УКТ ЗЕД , зокрема заявлено товар: «Тенти з синтетичних волокон. Тент універсальний 2х3м, матеріал тарпаулін 12000 шт. Тент універсальний 3х4м, матеріал тарпаулін 5900 шт. Тент універсальний 3х5м, матеріал тарпаулін 3880 шт. Тент універсальний 4х5м, матеріал тарпаулін 2700 шт. Тент універсальний 4х6м, матеріал тарпаулін 1960 шт. Тент універсальний 5х8м, матеріал тарпаулін 640 шт. Торговельна марка: AGROSTAR. Країна виробництва: CN Виробник: MIRIA TRADE LIMITED», вага брутто - 26 900,00 кг., вага нетто 26 375,77 кг., фактурна вартість 88 358,80 доларів США, митна вартість 3 580 157,20 грн., код згідно УКТ ЗЕД 6306 12 00 00 (ставка ввізного мита 5%)».

Визначення коду товару або класифікація товару згідно УКТ ЗЕД має одне з ключових значень в процесі його митного оформлення. Для цілей митного оформлення будь-якому товару, що переміщується через митний кордон України, присвоюється 10 значний цифровий код згідно класифікатора УКТ ЗЕД (Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності).

Так, за положеннями ст.67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Нормами статті 68 МК України передбачено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

З Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом ДМС України за №543 від 14.12.2022, вбачається, що група 63 «Інші готові текстильні вироби; набори; одяг та текстильні вироби, що використовувалися; ганчір`я» включає в себе товарну позицію 6306 «Брезентові покриття, навіси і зовнішні сонцезахисні пристрої; намети (включаючи тимчасові каркасні намети та подібні вироби); вітрила для човнів, серфінгів або сухопутних транспортних засобів; спорядження для кемпінгів», до якої входять, зокрема: брезентові покриття, навіси і зовнішні сонцезахисні пристрої:

-6306 12 00 00 - із синтетичних волокон;

-6306 19 00 00 - з інших текстильних матеріалів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , декларуючи вищевказаний товар, класифікував його згідно з кодом УКТ ЗЕД - 6306 12 00 00 (брезентові покриття, навіси і зовнішні сонцезахисні пристрої із синтетичних волокон) на підставі товаросупровідних документів, які були надані митниці, зокрема:

- зовнішньоекономічний контракт від 01.02.2024 №AUG - 00D/2, у п.п.2.3. якого визначено, що опис товару, його загальна кількість, строки, ціна та умови поставки визначаються сторонами у відповідних Специфікаціях;

- специфікація №38366 від 10.06.2024, в якій зазначено товар тенти універсальні (різних розмірів);

- СMR від 20.06.2024 №5408, в якому зазначено товар тенти з синтетичних волокон;

- інвойс від 10.06.2024 №25/06/2024, в якому зазначено товар - тенти універсальні (різних розмірів);

- пакувальний лист від 10.06.2024 №25/06/2024, в якому зазначено товар - тенти універсальні (різних розмірів), матеріал тарпаулін;

- коносамент від 03.04.2024 №APU009402, в якому зазначено матеріал товару тарпаулін, та інші товаросупровідні документи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що при визначенні коду товару він керувався даними, визначеними в товаросупровідних документах, та базовими характеристиками товару, зокрема, що тенти виготовлені з матеріалу «тарпаулін», що є синтетичним матеріалом за інформацією відкритих даних мережі інтернет.

Так, за відкритою інформацією мережі інтернет тарпаулін (від англ. tarpaulin) - це щільний, водонепроникний матеріал, який використовують для захисту від дощу, вітру, пилу або сонця. Найчастіше він виготовляється з поліетилену (PE) або полівінілхлориду (ПВХ, PVS). Основні характеристики: схожий на тканину, але з плівковим або ламінованим покриттям; має водонепроникні, вітрозахисні, антигрибкові властивості; зовні може нагадувати синтетичну тканину, покриту пластиковим шаром. Основні сфери застосування тарпауліну: накриття вантажів на транспорті; тимчасові укриття (намети, шатра, навіси); захист будівельних матеріалів; використання в туризмі та кемпінгу.

Отже, основа тарпауліна це тканина, сплетена з синтетичних волокон, поверх якої нанесений захисний шар, що свідчить про те, що тарпаулін є повністю або переважно синтетичним матеріалом.

Апеляційний суд звертає увагу, що у товаросупровідних документах до товару зазначено матеріал тентів - тарпаулін, а у СMR від 20.06.2024 №5408 зазначено товар тенти з синтетичних волокон (а.с.18).

Вказане підтверджує позицію апелянта, що при декларуванні товару та визначенні його коду згідно з УКТ ЗЕД він керувався даними товаросупровідних документів та базовими характеристиками товару. При цьому до групи 63 УКТ ЗЕД відносяться готові текстильні вироби, зокрема тенти, якщо тент виготовлений із синтетичних волокон застосовується код , а якщо з інших текстильних матеріалів . Тобто навіть у межах однієї товарної позиції (6306), код визначається саме за якісною характеристикою матеріалу, що визначає домінуючі властивості товару.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що 29.06.2024 в ході проведення повного митного огляду товару митницею встановлено, що у доглянутих місцях вантаж візуально відповідає відомостям, заявленим у МД та ТСД, що зазначено у акті від 29.06.2024.

На підставі ст.356 МК України посадовими особами Одеської митниці відібрані зразки товару, які направлені до Одеського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України.

За висновком Одеського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України від 10.07.2024 за №-0168 надана на дослідження проба ідентифікована як «Готовий виріб (тент) у вигляді полотна прямокутної форми зеленого кольору. Краї полотна по всьому периметру загнуті та запаяні, всередині запаяних країв проходить стрічка білого кольору. По периметру наявні металеві кільця для кріплення виробу. Складається з 3 шарів: 1 шар напівпрозора плівка зеленого кольору з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок; 2 шар тканина світло-рожевого кольору, що виготовлена з стрічкових ниток (ширина стрічки 2,4-3,2 мм.), полотняного переплетіння з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок; 3 шар напівпрозора плівка зеленого кольору з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок. Вироби не є пористими, не самоклейні, без зображень на поверхнях, гнучкі».

Рішенням митниці про визначення коду товару від 12.07.2024 №КТ-UA-2024 для заявленого в МД товару:

- змінено загальний опис на «Готовий виріб (тент) у вигляді полотна прямокутної форми зеленого кольору. Краї полотна по всьому периметру загнуті та запаяні, всередині запаяних країв проходить стрічка білого кольору. По периметру наявні металеві кільця для кріплення виробу. Складається з 3 шарів: 1 шар напівпрозора плівка зеленого кольору з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок; 2 шар тканина світло-рожевого кольору, що виготовлена з стрічкових ниток (ширина стрічки 2,4-3,2 мм.), полотняного переплетіння з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок; 3 шар напівпрозора плівка зеленого кольору з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок. Вироби не є пористими, не самоклейні, без зображень на поверхнях, гнучк.» та визначено код згідно УКТ ЗЕД 6306 19 00 00 (ставка мита 12%)»%

- визначено код товару згідно з УКТ ЗЕД - 6306 19 00 00 (брезентові покриття, навіси і зовнішні сонцезахисні пристрої з інших текстильних матеріалів).

Вказане рішення оскаржено не було.

Підставою для такого рішення був експертний висновок від 10.07.2024 №-0168.

Відтак, підстави для класифікації митним органом товару за іншим кодом УКТ ЗЕД були встановлені в рамках однієї і тієї ж товарної позиції (6306) та лише на підставі проведеного експертного дослідження особами, що мають спеціальні знання.

За положеннями ч.5 ст.69 МК України для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Залучення спеціаліста для визнання коду товару свідчить про складний випадок класифікації товару.

В сенсі ч.6 ст.69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Однак з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було надано митниці достовірні товаросупровідні документи, на підставі яких ним зазначена інформація щодо товару, та вся наявна у нього інформація про товар.

В матеріалах справи відсутні докази подання декларантом недостовірних документів, недостовірної інформації та ненадання всієї наявної у нього інформації, що могло вплинути на класифікацію товару.

Навіть за умови неправильного визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, сам по собі цей факт не може свідчити про наявність складу порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявлені декларантом у митній декларації, зокрема, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД. При цьому, на переконання апеляційного суду наявність рішення митниці про зміну коду товару від 12.07.2024 №КТ-UA-2024 саме по собі не є автоматичним підтвердженням того, що в митній декларації були заявлені неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що декларант надав митниці правдиві, але неоднозначно витлумачені дані щодо характеристики складу матеріалу товару, що є класифікаційною помилкою, а не порушенням положень ст.485 МК України. При цьому враховано, що при визначенні коду товару згідно з УКТ ЗЕД декларант керувався наявними товаросупровідними документами та визначеними у них характеристиками товару, зокрема, що тарпаулін (матеріал, з якого виготовлені тенти) є синтетичним матеріалом, тому керуючись поясненнями до товарної групи 63, товарної позиції 6306, обрав товарну підкатегорію 6306 12 00 00, в якій зазначено, що до неї включаються всі брезентові покриття, навіси і зовнішні сонцезахисні пристрої із синтетичних волокон, враховуючи документи та інформацію, які підтверджували характеристики та сферу застосування товарів.

З огляду на пояснення до товарної позицій 6306 УКТ ЗЕД, а також враховуючи ту обставину, що з метою перевірки правильності заявлених декларантом відомостей у митній декларації документи були передані до відділу класифікації товарів митниці, тобто до осіб зі спеціальними знаннями, а під час митного огляду товару митницею встановлено візуальну відповідність вантажу відомостям у митній декларації та товароспровідних документах, апеляційний суд вважає, що у даній ситуації мав місце складний випадок класифікації товарів у розумінні статті 69 Митного кодексу України, що в свою чергу, свідчить про відсутність умислу декларанта, який не має спеціальних знань про текстильні вироби, особливості їх матеріалів, волокон тощо, на визначення чи зазначення неправдивих відомостей з метою зменшення митних платежів в даному випадку.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів встановлення недостовірності відомостей, заявлених декларантом у митній декларації, їх невідповідності товаросупровідним документам або приховування важливих для правильної класифікації товарів даних. Митницею не доведено поза розумним сумнівом, що декларант, зазначаючи опис товару в декларації, діяв умисно або знав, що подає дані, які суперечать реальним характеристикам товару.

Таким чином, митницею не доведено наявність у діях ОСОБА_1 як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Апеляційний суд наголошує, що положення Митного Кодексу України передбачають, що контрольну функцію стосовно правильності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для декларанта встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі чого митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД.

Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Апеляційний суд, аналізуючи наведене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази наявності у ОСОБА_1 умислу на заниження митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо опису та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_1 діяв на підставі договору про надання послуг митного брокера від 08.12.2023 №ТЕ 08122023/1 в інтересах ТОВ «ДАНН.», тобто не є платником митних платежів, що також вказує на відсутність у нього умислу щодо заниження митних платежів при встановлених обставинах справи.

Вказані обставини не були належним чином перевірені місцевим судом та виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Обов`язок збирання доказів покладається зокрема на осіб, уповноважених на складання протоколів про порушення митних правил.

Разом з тим, митним органом не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст.485 МК України знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

При встановлених обставинах інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення. Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами (справи «Гірвісаарі проти Фінляндії», «Проніна проти України»).

За позицією апеляційного суду, місцевий суд дійшов до неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню із закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Артеменко