Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/341/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Антипова І. Л.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 року м. Кропивницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши стосовно прийнятності до апеляційного розгляду апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Кричуна Юрія Анатолійовича на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2025 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

29 квітня 2025 року, адвокат Кричун Ю.А. в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову районного суду щодо ОСОБА_2 скасувати, та постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Разом з цим в апеляційній скарзі представник порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності пропущеного строку зазначає, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся 07.04.2025 року, без участі потерпілої ОСОБА_1 та її представника Кричуна Ю.А., а постанова вручена представнику потерпілої лише 22.04.2025 року, про що свідчить відмітка на клопотанні.

При врученні копії постанови представнику секретар канцелярії в справах про адміністративні правопорушення повідомила, що раніше видати копію постанови не було можливості, оскільки справа була здана до канцелярії лише 18.04.2025 р.

За вказаних обставин, через фактичну відсутність оскаржуваної постанови і був пропущений строк на апеляційне оскарження, тобто на думку представника з поважних причин.

З наведених підстав представник вважає, що є всі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши апеляційну скаргу в частині доводів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Із матеріалів справи вбачається наступне.

Постанова Кіровського районного суду м. Кіровограда про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП була винесена 07 квітня 2025 року. В резолютивній частині вказаної постанови зазначено порядок та строк її оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови суду, потерпіла ОСОБА_1 та її представник Кричун Ю.А. не були присутніми в судовому засіданні при розгляді справи, у відповідності до поданого клопотання представник просив розглядати справу без його участі та участі потерпілої (а.с.59).

Таким чином, як свідчить вказана постанова та матеріали справи, потерпіла ОСОБА_1 та її представник Кричун Ю.А., про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тобто були обізнані про розгляд справи.

29 квітня 2025 року, тобто з пропуском десятиденного строку визначеного законом, адвокат Кричун Ю.А. в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку, в якому зазначив, як поважну причину пропуску строку, отримання копії постанови 22 квітня 2025 року.

Проте, доводи представника про те, що копію постанови він отримав 22 квітня 2025 року, не надає переконливих даних про поважність причин порушення строків та фактично зводиться до неправильного тлумачення норм чинного законодавства, оскільки згідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з моменту її отримання, про що помилково зазначає представник потерпілої.

При цьому, апеляційний суд зважає на сталу практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Інших обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження, а саме, конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали представнику потерпілої своєчасно звернутися з апеляційною скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані, у клопотанні не наведено.

Доводи про те, що зі слів секретаря канцелярії раніше видати копію постанови не було можливості, оскільки справа була здана до канцелярії лише 18.04.2025 р., є непереконливими, оскільки відповідно до розписки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник отримали копію постанови у день її винесення, тобто 07 квітня 2025 року (а.с. 62, 63).

Таким чином, оскільки представник потерпілої був обізнаний щодо розгляду справи у місцевому суді, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, зазначені представником в обґрунтування клопотання, не є переконливими, а відтак не можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку.

Виходячи з того, що наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися переконливими та поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали представнику потерпілої вчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою, тому виходячи з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Кричуна Юрія Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу адвоката Кричуна Юрія Анатолійовича на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_2 , разом з доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко