ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/8861/24

Провадження №3/522/3413/25

15 травня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., за участі секретаря судового засідання Волохової В.Р., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Сергеєва Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №814056 від 19.05.2024 року, 19 травня 2024 року о 01 годині 16 хвилин в м. Одесі, пров. Водопровідний, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nisan Juke» д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що 19.05.2024 року проживав у готелі «Калібрі», який розташований за адресою: м. Одеса, 1-ий Водопровідний провулок, 14. Біля готелю був припаркований його автомобіль «Nisan Juke» д/н НОМЕР_1 . Приблизно о 01 годині 00 хвилин, під час комендантської години, він вийшов з готелю та прямував до свого автомобілю, оскільки хотів взяти з нього ліки та документи, які він забув в автівці. Після чого він помітив, що до нього під`їжджає поліцейський автомобіль із ввімкненими проблисковими маячками. Співробітники поліції вийшли з машини та підійшли до нього, після чого почали стверджувати, що він нібито керував транспортним засобом і просили надати документи. Він повідомив співробітників поліції, що документів у нього немає. Також зауважив працівникам поліції, що вони можуть пересвідчитися, що авто не рухлося і не було заведено, оскільки мотор є холодним. В ході бесіди поліцейські повідомили його про те, що вони мають підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Він відмовився від проходження такого огляду, пояснивши це тим, що не керував транспортним засобом і погано себе почуває, після чого щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що підтримує клопотання свого захисника про закриття провадженян по справі, оскільки жодних правопорушень не вчиняв.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона є співробітницею готелю «Калібрі», який розташований за адресою: м. Одеса, 1-ий Водопровідний провулок, 14. 19.05.2024 року ОСОБА_1 був постояльцем готелю «Калібрі» у нічний час доби він повідомив її, що недобре себе почуває і попросив каплі від серця. Вона йому накапала 40 капель Корвалолу, він випив, однак йому легше не стало. Тоді вона запропонувала викликати йому «швидку», на що він відмовився, після чого ОСОБА_1 вирішив піти за своїми ліками, які він забув взяти, до машини, а через хвилин десять повернувся до готелю із співробітниками патрульної поліції. Вона перепила в них, що сталося і пояснила, що вже комендантська година. Вони повідомили, що є співробітниками поліції і їм можна. Потім почали складати протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Свідок також зазначила, що у той день ОСОБА_1 алкогольні напої не вживав, йому було погано. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 не міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння, оскільки має вади сердця і не вживає алкоголь, а втой вечір, вона добе запам`ятала, бо всі дивилися бій ОСОБА_3 , йому було дуже зле і він ввечорі не виїзджав на авто, а вийшов лише за ліками.

Крім того, під час судового розгляду захисником Сергеєвим Д.С. було заявлене клопотання про виклик поліцейського, який склав протокол серії ААД №814056 від 19.05.2024 року, ОСОБА_4 , яке судом було задоволено.

Судом вживались заходи щодо виклику особи, яка склала протокол, ОСОБА_4 , однак останній до суду не з`явився.

Відповідальною особою в телефонному режимі секретарю судового засіданння ОСОБА_5 з правового забезпечення УПП було повідомлено, що забезпечити явку ОСОБА_4 до суду не вбачається можливим, оскільки він звільнився з УПП в Одеській області.

Крім того, до суду надійшло клопотання захисника Сергеєва Д.С. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказане клопотання захисник обґрунтував тим, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відтак вимога поліцейський пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку незаконна, а тому ОСОБА_1 не був зобов`язаний їй підкорюватись.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та зміст клопотання захисника Сергеєва Д.С., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена: Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі- Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103 (далі - Порядок).

Так, згідно з п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 Розділу Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.7 Розділу Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так, п.4 Розділу І Порядку встановлено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

П. 8 Розділу І Порядку передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має, по-перше, керувати транспортним засобом, а по-друге відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №814056 від 19.05.2024 року, інспектором 2 взводу 3 роти 2 батальйону полку УПП в Одеській області ДПП старшим капітаном поліції Левицьким Костянтином Андрійовичем його складено за порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП співробітники поліції долучили до матеріалів справи наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №814056 від 19.05.2024 року;

-довідку про те що протягом року не піддавався адміністративному стягнення за ст. 130 КУпАП від 19.05.2024 р.;

-довідку про отримання особою посвідчення водія від 19.05.2024 р.;

-акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2024 року;

-відео з місця події.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року (справа №338/1/17) вказав, що візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Так, з оглянутого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебував на вулиці, стояв біля не заведеного автомобілю «Nisan Juke» д/н НОМЕР_1 . До нього підійшли співробітники поліції і повідомили, що він начебто порушив вимоги ПДР та попросили його надати документи. ОСОБА_1 повідомив, що документів у нього не має і транспортним засобом він не керував. Після встановлення його особистості в фойє готелю, поліцейські йому повідомили, що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. З оглянутого запису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки та у медичному закладі.

Будь-яких яких інших обставин, які підлягають доказуванню в ході розгляду даної справи, досліджений відеозапис не містить.

Зокрема, на вказаному відеозаписі не зафіксований момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також будь якого руху або пересування автомобіля особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п.5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

За таких обставин, суд звертає увагу, що наявний в матеріалах справи відеозапис не підтверджує обставин, що підлягають доказуванню у даній справі.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Розглядаючи дану справу, суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016), в яких Суд, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на відсутність в матеріалах справи належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, встановлені судом обставини справи виключають кваліфікацію дії останнього як порушення водієм вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, тобто як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням встановлених судом обставин, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: К.О. Лагода