ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9148/25

Провадження № 33/820/355/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами в порушення вимог п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України, 27 березня 2025 року о 06 год. 26 хв. по вул. Я.Мудрого,5 в м. Хмельницькому повторно протягом року (постанова ЕНА №4210438 від 06.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.4 ст.126 КУпАП), керував транспортним засобом "Ford Mondeo", номерний знак НОМЕР_1 .

В поданій апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 10 квітня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення сулу першої інстанції є необґрунтованим, крім того судом було порушено його право на захист.

Зазначає, що до 2023 року мешкав у м. Скадовську Херсонської області і про те, що Хмельницький міськрайонний суд розміщується у трьох різних приміщеннях розташованих віддалено одне від одного не знав, а у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, за якою адресою ОСОБА_1 потрібно було з`явитися для участі у розгляді справи. У протоколі номер його телефону працівники поліції вказали невірно - пропущено одну цифру, що унеможливило повідомлення ОСОБА_1 .

Вказує, що намагався з`ясувати чи справа надійшла до суду самостійно, але станом на 08.04.2025 у системі «Судова влада України» така інформація була відсутня. Таким чином, працівниками поліції порушено встановлений законом порядок складання протоколу про адмінправопорушення, що судом не враховано і не усунуто, справу розглянуто без участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, без повідомлення його у встановленому ст.277-2 КУпАП порядку про місце розгляду справи, чим позбавлено останнього можливості давати пояснення суду, подавати докази, заявляти клопотання.

Крім того, умислу на порушення ПДР у ОСОБА_1 не було, - керування ним транспортним засобом було зумовлено крайньою необхідністю, так як він їхав у обласну лікарню, оскільки має серйозні проблеми зі здоров`ям (підозра на онкозахворювання) і після обстеження повинен був відвезти довідку про результати обстеження на місце роботи, щоб отримати відпустку на лікування. За станом здоров`я інакше як на власному автомобілі ОСОБА_1 не зміг цього зробити, адже коштів на таксі він не має.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її у повному обсязі, провадження закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, з наведених в апеляційній скарзі підстав, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу розглянуто з дотриманням вимог ст.280 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 282778 від 27.03.2025, ОСОБА_1 будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами в порушення вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, 27 березня 2025 року о 06 год. 26 хв. по вул. Я.Мудрого,5 в м. Хмельницькому повторно протягом року (постанова ЕНА №4210438 від 06.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.4ст. 126 КУпАП), керував транспортним засобом "Ford Mondeo", номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно вимог пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 282778 від 27.03.2025;

- постановою ЕНА №4210438 від 06.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.4 ст. 126 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена такого права;

- довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Хмельницькій області Тодосійчука О., згідно з якою ОСОБА_1 видавалось посвідчення водія НОМЕР_2 від 20.08.2021 та зареєстровані адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху;

- відеозаписом, на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем "Ford Mondeo", номерний знак НОМЕР_1 та процедура оформлення матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Наведені в апеляційній скарзі твердження про те, що протокол серії ЕПР1 №282778 від 27.03.2025 є таким, що складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки у протоколі номер його телефону працівники поліції вказали невірно - пропущено одну цифру, що унеможливило повідомлення ОСОБА_1 є неспроможними враховуючи наступне.

Так, згідно з вимогами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Враховуючи наведені вимоги закону щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, протокол серії ЕПР1 №282778 від 27.03.2025 відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Крім того, як вбачається з відеозапису долученому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівники поліції вказали у протоколі саме той номер, який особисто вказав ОСОБА_1 .

Не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, розгляд справи суддею першої інстанції без участі ОСОБА_1 , адже порушене його право на безпосередню участь у судовому засіданні відновлене шляхом подачі апеляційної скарги та його безпосередньої участі у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про те, що він вимушений сісти за кермо, оскільки він їхав до обласної лікарні через серйозні проблеми зі здоров`ям (підозра на онкозахворювання) і після обстеження повинен був відвезти довідку про результати обстеження на місце роботи, щоб отримати відпустку на лікування, а за станом здоров`я інакше як на власному автомобілі ОСОБА_1 не зміг цього зробити, адже коштів на таксі він не має, апеляційний суд вважає непереконливими та недоведеними, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: 1) протиправними діями людини: 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо.

Таким чином, вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення в графі «пояснення» ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився, такі відомості відсутні на окремому аркуші «пояснення», також під час розмови із працівниками поліції ОСОБА_1 не вказував, що керує транспортним засобом в стані крайньої необхідності, крім того в матеріалах справи відсутні будь які довідки про стан здоров`я та скрутне становище ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 міг скористатися послугами таксі, або залучити іншого водія, тощо, а доказів, того що така небезпека для його життя і здоров`я не могла бути усунена іншим шляхом, не надано.

А отже, на думку апеляційного суду, ОСОБА_1 не діяв в стані крайньої необхідності.

Враховуючи встановлене, заперечення ОСОБА_1 , викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, спростовуються матеріалами справи та розцінюються судом як тактика захисту особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, з метою уникнення такої відповідальності.

З урахуванням викладеного, в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК