КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1066/2025
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 03 квітня 2025 року апеляційну скаргу захисника Шимка А. О. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

18 грудня 2024 року постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 к.

Згідно з постановою, 19.09.2024, о 15 год. 00 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Академіка Заболотного 25, в порушення п. п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України / далі - ПДР України/, при зміні напрямку руху, під час перестроювання, не впевнився в безпечності, здійснив різке гальмування, що призвело до зіткнення з автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по тій смузі, на яку він перестроївся, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Шимко А. О. просить скасувати вказану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Своє прохання обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального закону, встановлені у ньому обставини дорожньо-транспортної пригоди не відповідають дійсним обставинам справи.

На думку апелянта, ОСОБА_1 не порушував ПДР України. Він, завершивши маневр розвороту, маючи намір повернути праворуч, почергово здійснював перелаштування зі смуги в смугу. В той час, коли ОСОБА_1 вже перелаштувався у другу смугу руху, переконуючись у безпечній можливості подальшого перелаштування у крайню праву смугу, потроху рухався, пропускаючи всі автомобілі, які рухались по тій смузі, на яку він мав намір перелаштуватись. В цей час ОСОБА_1 відчув сильний удар у задню частину свого автомобіля. Захисник вважає, що саме водій автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди. Як встановлено судом в іншій справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, останній рухався з перевищенням швидкості та без дотримання безпечної дистанції.

Крім того, захисник вважає, що суд надав невірну оцінку даним висновку експерта № 232/24 від 29.11.2024.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Шимка А. О., заслухавши його пояснення та пояснення ОСОБА_1 з проханням задовольнити апеляційну скаргу, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_3 , експерта Скорохода К. М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями водія ОСОБА_2 , наданими поліцейським під час оформлення матеріалів справи та підтверджені під час судового розгляду в суді першої інстанції, даними відеозапису пригоди.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 19.09.2024, о 15 год. 00 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Академіка Заболотного 25, при зміні напрямку руху, під час перестроювання, не впевнився в безпечності, здійснив різке гальмування, що призвело до зіткнення з автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по тій смузі, на яку він перестроївся, що призвело до пошкодження транспортних засобів. ОСОБА_1 інкримінується порушення в порушення п. п. 10.1, 10.3 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З письмових пояснень водія ОСОБА_2 , наданих поліцейським під час оформлення матеріалів пригоди, убачається, що він рухався на автомобілі «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Академіка Заболотного у м. Києві з боку Столичного шосе у напрямку вул. Академіка Глушкова і перед ним їхав автомобіль, який перелаштувався у ліву смугу. ОСОБА_2 у цей час побачив автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на дорозі, її водій мав намір здійснити маневр повороту праворуч, про що свідчив відповідний світловий покажчик. Оскільки відстань до автомобіля «Toyota» була мала, ОСОБА_2 допустив зіткнення з вказаним автомобілем.

Вказані пояснення свідка узгоджуються з даними плану-схеми місця пригоди, де місцем зіткнення позначено другу смугу руху, характер та локалізація пошкоджень автомобілів також підтверджує пояснення водія ОСОБА_2 .

Даними відеозапису з камер вуличного нагляду підтверджується механізм дорожньо-транспортної пригоди, за якої водій автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , здійснюючи перелаштування з четвертої у третю смугу руху, а потім у другу смугу зі значним зменшенням швидкості руху до мінімальної, практично зупинився у цій смузі, увімкнувши правий покажчик повороту, вказуючи про намір здійснити подальше перелаштування у крайню праву смугу, створив аварійну ситуацію, оскільки не переконався в безпечності свого маневру, та став небезпекою для водія автомобіля, який рухався у другій смузі руху «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 . З іншого відеозапису вбачається, як перед автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 рухався ще один автомобіль, який перелаштувався у крайню ліву смугу, об`їжджаючи автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався повільно, що не відповідало швидкості руху потоку транспортних засобів у цій смузі. Автомобіль «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався у другій смузі руху і не змінював свого напрямку.

Аналізуючи у сукупності дані обох відеозаписів вбачається, що водій автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 зменшивши швидкість до мінімальної, змусив інших водіїв змінювати напрямок руху, що не узгоджується з п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.

Під час апеляційного розгляду досліджено дані висновку експерта № 232/24 від 29.11.2024, та заслухано пояснення експерта Скорохода К. М., який проводив вказане дослідження.

Ні дані висновку експерта, ні надані ним пояснення не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.10.1, п. 10.3 ПДР України.

З мотивувальної частини висновку експерта № 232/24 від 29.11.2024 вбачається, що між виїздом у другу смугу руху автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , о 14 год. 27 хв 12 с та зіткненням з автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , о 14 год. 27 хв 16 с у цій же смузі пройшло лише 3,7 секунди, що також зазначено і у висновку. Експертом не надано жодної оцінки діям водія «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням його маневру перелаштування у другу смугу руху. Експертом оцінено лише дії водія автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , як ніби водій автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 не здійснював маневру перелаштування, що суперечить даним відеозаписів, наявних в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги захисника Шимка А. О. про можливість уникнення зіткнення автомобілів, шляхом дотримання водієм ОСОБА_2 швидкісного режиму не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1, п. 10. 3 ПДР України, які стали наслідком дорожньо-транспортної пригоди. У водія, який змінює напрямок руху перелаштовуючись у іншу суму, першочергово виникає обов`язок здійснити такий маневр безпечно для інших водіїв, які по цій смузі вже рухаються. Лише після виконання п. 10.1, п. 10.3 ПДР України, коли водії рухаються в попутному напрямку, виникає обов`язок дотримуватись безпечної дистанції. Натомість перелаштування ОСОБА_1 з третьої у другу смугу руху зі значним зменшенням швидкості руху, який не відповідав швидкості потоку автомобілів, з якою рухались на даній ділянці інші транспортні засоби, а також короткий проміжок часу у 3,7 секунд, свідчить про небезпечність маневру перелаштування та відповідно винуватість ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді.

Надання стороною захисту копії постанови Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року, якою залишено без змін постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року про порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, не є приюдиційною у даному провадженні та не спростовує порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1, п. 10.3 ПДР України з огляду на викладені вище обставини.

Надані пояснення свідка ОСОБА_3 , який не був безпосереднім очевидцем пригоди, а лише оцінював обстановку з точки зору наявних пошкоджень автомобіля його батька - ОСОБА_1 , також не спростовують доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного приходжу до висновку, що постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга захисника Шимка А. О. без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Шимка А. О. залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Жук