Справа №295/6001/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Луньова Д.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВАП УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2025 року о 22 год. 21 хв. в м. Житомирі по просп.. Миру, 61, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Chevrolet Aveo, н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Крім того, 26.04.2025 року о 22 год. 21 хв. в м. Житомирі по просп.. Миру, 61, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Chevrolet Aveo, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а), 2.5 Правил дорожного руху України.

05.05.2025 року постановою Богунського районного суду м. Житомира вище вказані справи були об`єднані.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся на телефон вказаний ним в заявці на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення.

Судом також направлялось повідомлення про дату, час і місце судових засідань на адресу, вказану ним при складанні протоколу, однак, згідно трекінгу відправлення АТ «Укрпошта», повідомлення не вручене, повернуто за зворотною адресою: у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

За наявності заявки на отримання смс-повідомлень, власноруч підписану ОСОБА_1 , суд вважає його належним чином повідомленим про дату і місце розгляду справи, будь-яких клопотань від останнього на адресу суду не надходило, тому суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП,важає можливим розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, крім рапорту поліцейського, підтверджується сукупністю доказів по справі, а саме:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313008 від 27.04.2025 року підтверджується, що 26.04.2025 року о 22 год. 21 хв. в м. Житомирі по просп.. Миру, 61, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Chevrolet Aveo, н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

З довідки ВАП УПП в Житомирській області від 01.05.2025 року вбачається, що згідно наявної електронної бази даних НАІС/ІПНП наявна інформація про отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія на право керування транспортним відсутня, тобто посвідчення водія не отримував.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4534980 від 19.04.2025 року, підтверджується, що ОСОБА_1 , 19.04.2025 року о 08:47 год. в с. Довжик по вул. Локтєва, 10 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, за що був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22.11.2024 року підтверджується, що ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні 18.10.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 (десять) років.

Відповідно до п. 2.1. а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Діями, що виразилися у повторному протягом року вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме: керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім рапорту поліцейського, також підтверджується сукупністю доказів по справі, а саме:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 312848 від 26.04.2025 року підтверджується, що 26.04.2025 року о 22 год. 21 хв. в м. Житомирі по просп.. Миру, 61, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Chevrolet Aveo, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, підтверджується, що 26.04.2025 року о 22 год. 21 хв. в м. Житомирі по просп. Миру, 61, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Chevrolet Aveo, н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом спосіб в найближчому закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діями, що виразились у керуванні транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_1 поліцейським кваліфіковані правильно та доведено допустимими, достовірними та достатніми доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, за які передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд вважає, що є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, особу винногота ґрунтуючись на тому, що метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, вважає доцільним та достатнім застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Що ж стосується призначення додаткових стягнень, то суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 25 КУпАП за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Суддя, аналізуючи практику ВС в кримінальних провадженнях, як, наприклад, постанова ОП КС ВС у справі № 702/301/20, зауважує на тому, що висновки ВС в цій справі стосуються позбавлення права займатись певною діяльністю, як одного з вида покарань, передбачених КК України і його призначення/непризначення судом як додаткового покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Разом з тим, відповідно абзац четвертий ч. 1 ст.55 КК України визначає підвид покарання позбавлення права займатися певною діяльністю - позбавлення права керувати транспортним засобом, на відміну від визначення стягнення передбаченого ч. 2 ст. 30 КУпАП, яка передбачає позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами, яке застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом. Тому вважаю, що стягнення, передбачене ст. 30 КУпАП є більш конкретизованим і індивідуалізованим.

Позбавлення спеціального права є одним з видів адміністративних стягнень. У сфері безпеки дорожнього руху позбавлення спеціального права стосується права керування транспортним засобом. Таке право виникає на підставі індивідуального акту органу публічного адміністрування, яким це право надається. Коли ж особа використовує надане право всупереч норм чинного законодавства, то за відповідним рішенням суду позбавляється цього права на певний строк. У разі позбавлення спеціального права, по закінчення його термінів передбачається перевірка знань на отримання цього права.

У разі застосування цього стягнення йдеться про позбавлення спеціальних прав, що відрізняються від прав, які особа має від народження (конституційних прав) та прав, які виникають у результаті придбання дієздатності, вони є персоніфікованими, тобто видаються в дозвільному порядку, для його отримання особа повинна відповідати певним, встановленим нормативно-правовими актами вимогам (досягнення певного віку, знання правил дорожнього руху), скласти кваліфікаційний іспит та отримати відповідне свідоцтво. Тобто особа, яка вчинила адміністративне правопорушення може бути позбавлена тільки тих прав, які їй були надані індивідуальним адміністративним актом.

Про це ж свідчать і положення статті 317-1 КУпАП, відповідно до яких виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи МВС України інформації про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України незалежно від того, що особу

вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку.

Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права

керувати транспортними засобами, є неможливим. Суди, при застосуванні цього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення не вправі застосовувати його й тоді, коли особа вже позбавлена такого права в порядку КУпАП.

Згідно довідки (а.с. 14) в електронній базі даних НАІС/ІПНП відсутня інформація щодо отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія.

На підставі викладеного, не вбачається підстав застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Крім того, оскільки посадовою особою, яка направила матеріали справи про адміністративні правопорушення, суду не надано відомостей щодо прав власності на транспортний засіб, не вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач ГУК у Жит. обл/Житомирська обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37976485, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0006001, Код класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.Ю.Луньова

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.