Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
16.05.2025 Справа №: 368/608/25
провадження 3/368/251/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2025 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області - Шевченко І.І. розглянувши матеріали, які надійшли від СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого слюсарем у ПОСП «Дніпро», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , по ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2025 року о 19 год. 08 хв. в с. Стайки по вул. Шевченка, громадянин ОСОБА_1 , керуючи моторолером марки «Honda Dio», без державного номерного знаку, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку було подану шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору та звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 22 квітня 2025 року о 19 год. 08 хв. в с. Стайки по вул. Шевченка, громадянин ОСОБА_1 , керував моторолером марки «Honda Dio», без державного номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестеру «Драгер 6810». Результат огляду становить 2,08 %, що підтверджується тестом № 737 від 22.04.2025 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав. У разі визнання його винним, просив розстрочити виплату штрафу у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та надати можливість сплатити штраф частинами, а саме протягом 4 місяців.

Вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення та вислухавши правопорушника, приходжу до наступного.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 62 Основного Закону ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

22 квітня 2025 року о 19 год. 08 хв. в с. Стайки по вул. Шевченка, громадянин ОСОБА_1 , керуючи моторолером марки «Honda Dio», без державного номерного знаку, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку було подану шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору та звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 22 квітня 2025 року о 19 год. 08 хв. в с. Стайки по вул. Шевченка, громадянин ОСОБА_1 , керував моторолером марки «Honda Dio», без державного номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестеру «Драгер 6810». Результат огляду становить 2,08 %, що підтверджується тестом № 737 від 22.04.2025 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Протоколи, які складені відносно ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП сумніву не викликає, оскільки складені відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказом по справі. Будь-яких заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122-2 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 308958 від 22.04.2025 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- поясненнями правопорушника ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 308958 від 22.04.2025 року, результатами тестування за допомогою алкотестеру «Драгер» № 737 щодо ОСОБА_1 (результати тесту 2,07 ‰), відеозаписом з місця події від 22.04.2025 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Статтею ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами в стані сп`яніння, так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 308981 від 22 квітня 2025 року відповідає вимогам, встановленим статтею 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву в суду не викликає.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто здійснив керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і вважаю за можливе обрати йому стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

16.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочку виплати штрафу у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та просить надати можливість сплатити штраф частинами, а саме протягом 4 місяців.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 щодо якого відсутні відомості про його дохід, а також розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та якій в свою чергу є достатньо великим в порівнянні встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, у зв`язку з чим приходить до висновку, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000 грн. одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, тому суд на підставі ч. 2 ст. 301 КУпАП, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає задоволенню та вважає за можливе відстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на чотири місяці.

Згідно ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Однак, враховуючи, що у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та в матеріалах справи є відомості про відсутність посвідчення водія у ОСОБА_1 , про що свідчить складена постанова серії ББА № 640747 від 22.04.2025 року, суд позбавлений можливості застосувати до останнього санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно з вимог ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо одна особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разу може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Виходячи з наведеного, слід об`єднати справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (№ 368/608/25), зі справою про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (№ 368/609/25), присвоївши справі № 368/608/25.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» із правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ст. ст. 122-2 ч. 1, 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати адміністративні справи №368/608/25 (провадження №3/368/251/25), №368/609/25 (провадження № 3/368/252/25) в одне провадження та присвоїти спільний №368/608/25 (провадження №3/368/251/25).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.;

за ч. 1 ст. 130 КУпАП - накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 36 КУпАП, при вчиненні кількох правопорушень стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та остаточно призначити стягнення ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. (рахунок отримувача: UА0010001, отримувач: ГУК у Київській області/м.Київ/21081300, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів: 21081300) без позбавлення права керування транспортними засобами.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень строком на 4 (чотири) місяці рівними частинами по 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень (шістсот пять) грн. 60 коп. (рахунок отримувача: UА0026001, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , Банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), назва коду класифікації доходів бюджету: 22030106).

Строк звернення до виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: І.І. Шевченко