Провадження №3/760/463/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Тесленко І.О. за участю представника Київської митниці Державної митної служби України - Келеберденка В.В., представника ОСОБА_1 - адвоката Токовенка О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника

ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» (, адреса: 79067, Львівська область,

м. Львів, Личаківський р-н, вул. Бескидська, буд. 41), паспорт № НОМЕР_1 , виданий Самарським РВ у м. Дніпропетровську ГУДМС України в Дніпропетровській області 05.11.2018, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України,-

встановив:

до Солом`янського районного суду м. Києва від Київської митниці Державної митної служби України надійшли матеріали за протоколом про порушення митних правил №0906/10000/24 від 22.10.2024 року щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0906/10000/24 від 22.10.2024 року та доводів Київської митниці, наданих до матеріалів справи, 13.06.2023, в зоні діяльності Одеської митниці (п/п «Старокозаче - Тудора») із території Італії через митний кордон України у транспортному засобі із р.н.з. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 на адресу ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» () переміщено товари «засоби для догляду за волоссям у асортименті, рекламна продукція (мисочки для розчинення фарб для волосся, друкована продукція, розпилювачі косметичних засобів, кришки-помпа, щітки для волосся, паперові пакети), сушарки, утюжки для волосся, машинки для підстригання волосся, електробритви», у кількості 829 місць, загальною вагою брутто 17 463,967 кг, нетто - 16 906,53 кг. Переміщення вказаних товарів через митний кордон України здійснено за попередньою митною декларацією від 13.06.2023 № 23UA84U0 на підставі товаросупровідних документів: книжки МДП (Carnet TIR) № MX83634125, CMR від 09.06.2023 № 0906 та інвойсу від 05.06.2023 № PVXPTVT050623-1UA. Згідно з товаросупровідними документами відправником товарів виступала компанія «PAVAXPAVTA Sp. z o.o.» (77/222 ul. SZLAK, 31-153 Krakow, Poland). Відповідно до CMR від 09.06.2023 № 0906, складеної в місті SGONICO, місцем завантаження вантажу зазначено - SGONICO, Італія. Після прибуття в зону діяльності Київської митниці, зазначені товари, на підставі договору про надання митно-брокерських та транспортно-експедиційних послуг від 28.11.2022 № 28-11-22, були заявлені до митного оформлення декларантом ТОВ «ЕТГ-ГРУП» () у відділ митного оформлення № 1 митного поста «Західний» за митною декларацією типу «ІМ/40/ДЕ» від 15.06.2023 № UA100100/2023/435319 (23UA19U5). Разом із вказаною митною декларацією та товаросупровідними документами до митниці був наданий зовнішньоекономічний договір від 25.02.2023 № 252023SFPAVA, укладений між компанією-продавцем - «PAVAXPAVTA Sp. z o.o.» (Польща) та покупцем - ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» в особі директора ОСОБА_1 , а також інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вищевказаної митної декларації. Згідно із інвойсом від 05.06.2023 № PVXPTVT050623-1UA, виставленим компанією «PAVAXPAVTA Sp. z o.o.» (Польща) до ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ», вартість переміщених вищезазначених товарів становить 26 236,13 доларів США (USD), що згідно курсу НБУ на дату переміщення через митний кордон України (13.06.2023) (1 USD - 36,5686 грн.) складає 959 418,54 грн. На підтвердження митної вартості товарів, під час митного оформлення вказаного вантажу копії експортних митних декларацій країн відправлення/експорту не надавались. Державною митною службою України з метою перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні на митну територію України товарів в асортименті на адресу ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ», в тому числі оформлених в Україні за митною декларацією № UA100100/2023/435319, листом від 01.12.2023 № 26/26-04/11/3088 направлений запит до митних органів Італійської Республіки. 04.01.2024 до Київської митниці листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби від 03.01.2024 № 26-1/26-04/7.8/4 надійшла відповідь митних органів Італійської Республіки (вхід. митниці № 258/4-20). Митні органи Італії листом від 07.12.2023 № 731261/RU/SB надіслали інформацію у вигляді файлів Excel, які містять в собі підсумковий список електронних експортних операцій зареєстрованих в митній інформаційній системі та пов`язаних з декларацією № 23ITQ3J080007807T3. Відповідно до отриманої інформації товари, вивезені з території Італії за МRN TIR 23ITQ3J080007807T3 попередньо були оформлені митними органами Італії та Словенії за наступними митними деклараціями: №№ 23ITQW71T0051324E9, 23ITQW71T0051248E7, 23ITQW71T0051244E0, 23ITQW71T0051245E0, 23ITQW71T0051243E1, 23ITQW71T0051242E2, 23ITQW71T0051241E3, 23ITQ3J010027432E6, 23ITQ3J010027439E0, 23ITQ3J010027440E2, 23ITQ3J010027441E1, 23ITQ3J010027442E0, 23ITQ3J010027443E0, 23ITQ3J010027444E9, 23ITQ3J010027445E8, 23ITQ3J010027446E7, 23ITQ3J010027465E7, 23SI39J0, 23SI35J4, 23SI36J3, 23SI37J2, 23SI34J5, 23SI32J7, 23SI33J6, 23SI38J1. Враховуючи інформацію, отриману від митних органів Італії, з метою встановлення повних відомостей про вантаж, переміщений через митний кордон України на підставі Carnet TIR № MX83634125, Державною митною службою України направлені запити до відповідних митних органів іноземних держав. До Київської митниці листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби від 28.03.2024 № 26/26-04/7/824 (вхід. митниці № 10017/4-20 від 28.03.2024) надійшла відповідь митних органів Румунії, якою підтверджено інформацію, що вищевказані товари переміщувалися до кордону ЄС на підставі транзитної митної декларацій типу TIR MRN 23ITQ3J080007807T3 та Carnet TIR № MX83634125. 14.06.2024 до Київської митниці листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби від 14.06.2024 № 26/26-04/7/1427 надійшла відповідь митних органів Республіки Словенія (вхід. митниці № 20324/4/7.8-1). Митні органи Словенії листом від 03.06.2024 № 5490-27/2024-4 надали роздруківки митних декларацій типу Т1 №№ 23SI39J0, 23SI35J4, 23SI36J3, 23SI37J2, 23SI34J5, 23SI32J7, 23SI33J6, 23SI38J1 з рахунками (інвойсами), підставі яких оформлені вказані декларації. Відповідно до зазначених декларацій на інвойсів в митному режимі транзиту, із території Словенії, транспортним засобом з номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , в Україну відправлено: за MRN 23SI39J0 на підставі інвойсу від 24.05.2023 № INV-06672 компанією «Rejuvenated Ltd» (Великобританія) на адресу «MYSKIN PRO» (26 YAROSLAVIV VAL STR., 01034, KYIV, UA) / «МИСКІН ПРО» (вул. Ярославів Вал, 26, м. Київ, 01034, Україна) товар «косметичні продукти» вагою брутто 782,50 кг, вартістю 35 788,56 фунтів стерлінгів; за MRN 23SI35J4 на підставі інвойсу від 31.05.2023 № 230531 компанією «LET IT BEAUTY CO., LTD» (Корея) на адресу Z.U.M. LLC (ST. MELNITSKAYA 29A, 65033, ODESSA, UA) / ТОВ «З.У.М.» (вул. Мельницька, 29А, м. Одеса, 65033, Україна) товар «косметичні продукти для омолодження шкіри» вагою брутто 21,90 кг, вартістю 23 160 дол. США; за MRN 23SI36J3 на підставі інвойсу 21.02.2023 № FIT01(OCEAN)_230221 компанією «FAU CO., LTD» (Корея) на адресу «FITO-LAND» (24 TRINKLERA STR., 61022, KHARKOV, UA) / «ФІТО-ЛЕНД» (вул. Трінклера, 24, м. Харків, 61022, Україна) товар «косметичні продукти» вагою брутто 577,98 кг, вартістю 18 644,80 дол. США; за MRN 23SI37J2 на підставі інвойсу від 29.03.2023 № ЕІ238000051 компанією «Dr.Korman Laboratories Ltd.» (Ізраїль) на адресу «ОСОБА_2» ( АДРЕСА_2 ) / « ОСОБА_2 » ( АДРЕСА_2 ) товари «косметичні продукти» вагою брутто 8 кг, вартістю 2 930 євро; за MRN 23SI34J5 на підставі інвойсів від 22.05.2023 № 1 та № 2 компанією «Medion Research Laboratories Inc» (Японія) на адресу «ORCA LTD» (A. GOLOVKA 31 STR. OFF 116, 03110 KYIV, UA) / ТОВ «ОРКА» (вулю А. Головка, 31, офіс 116, м. Київ, 03110, Україна) товар «косметичні продукти» вагою брутто 158 кг, вартістю 1 318 792 єн; за MRN 23SI32J7 на підставі інвойсу від 15.05.2023 № 1505 компанією «GUAGNZHOU GUODA TECHNOLOGY Co., LTD» (Китай) на адресу «LLC OPTIMA-21» (MELNYTSKA STR., 29A, 65033 ODESSA, UA) / ТОВ «ОПТІМА-21» (вул. Мельницька, 29А, м. Одеса, 65033, Україна) товар «електронні продукти» (одноразові засоби для куріння) вагою брутто 3 521 кг, вартістю 154 700 дол. США; за MRN 23SI33J6 на підставі інвойсів від 22.05.2023 № 20230522, від 19.05.2023 № 20230519 компанією «MEDISING» (Корея) на адресу «KATERYNA TURCHINA» (STR. KONDRATYUKA 5, 0000, KYIV, UA) / Катерина Турчина (вул. Кондратюка, 5, м. Київ, Україна) товар «косметичні продукти та аксесуари» вагою брутто 18,70 кг вартістю 9 754 дол. США; за MRN 23SI38J1 на підставі інвойсу від 15.05.2023 № KITAN0523M компанією «BOSLEY MD» (США) на адресу «KITAN GROUP LTD.» (B. GAVRYLYSHYNA STR. 13/1, 04116, KYIV, UA) / ТОВ «КІТАН ГРУП» (вул. Б. Гаврилишина, 13/1, м. Київ, 04116, Україна) товар «офісні матеріали» вагою брутто 16,60 кг, вартістю 1 500 дол. США. Сумарна вартість вказаних вище товарів, загальною вагою брутто 5 104,68 кг, становить - 35 788,56 фунтів стерлінгів, 207 758,80 дол. США, 2 930 євро та 1 318 792 єн. Таким чином, згідно отриманої інформації, наданої митними органами Республіки Словенія, встановлено ланцюг переміщення товарів, оформлених за митними деклараціями №№ 23SI39J0, 23SI35J4, 23SI36J3, 23SI37J2, 23SI34J5, 23SI32J7, 23SI33J6, 23SI38J1, загальною вагою брутто 5 104,68 кг, та інформацію про їх вартість - 35 788,56 фунтів стерлінгів, 207 758,80 дол. США, 2 930 євро та 1 318 792 єн, які є частиною товарів (із загальної кількості вагою брутто - 17 463,967 кг), відправлених із Італійської Республіки до України за Carnet TIR № MX83634125. При цьому, відомості щодо відправника, одержувача, найменування та вартості зазначених товарів, що містяться в документах, отриманих від митних органів Італії, не відповідають відомостям, вказаним у документах, поданих ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» при митному контролі та оформленні товарів в Україні. Згідно з п. 6 Постанови від 03.06.2005 № 8 Пленуму Верховного Суду України (зі змінами), «судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів». Згідно з абзацом 2 пункту 5 Постанови, «підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації…». При цьому, згідно з абз. 4 цього пункту Постанови: «Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності». Таким чином, за результатами вивчення всіх вищевказаних документів встановлено, що товари у асортименті «косметичні продукти та аксесуари, електронні продукти (одноразові засоби для куріння), офісні матеріали», загальною вагою брутто 5 104,68 кг та загальною вартістю 35 788,56 фунтів стерлінгів, 207 758,80 дол. США, 2 930 євро, 1 318 792 єн, що згідно курсу НБУ на дату переміщення через митний кордон України (13.06.2023) (1 GBR - 45,9393 грн., 1 USD - 36,5686 грн., 1 EUR - 39,3570 грн., 1 JPY - 0,26236 грн.) складає 9 702 864,12 грн., були переміщені через митний кордон України у складі консолідованого вантажу за Carnet TIR № MX83634125 з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх відправника та одержувача, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товарів згідно з УКТ ЗЕД та їх митної вартості. Відповідно до ч. 2 ст. 459 МКУ - суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. Посадова особа підприємства - керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи. Відповідно до статті 65 Господарського кодексу України: пункт 3 - для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. пункт 5 - керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. Згідно облікової картки суб`єкта ЗЕД № 141/2020/92 керівником ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» () є громадянка ОСОБА_1 (код ДРФО НОМЕР_5 ). Перебуваючи на посаді керівника підприємства ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язана забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією. Отже, в діях гр. ОСОБА_1 - керівника ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ», на думку митниці, наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Предмети правопорушення не вилучались так як були випущені у вільний обіг.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Токовенко О.В. надав суду письмові заперечення на протокол у яких зазначив наступне. У Солом`янському районному суді м. Києва знаходяться на розгляді матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за протоколом Київської митниці Державної митної служби України про порушення митних правил №0906/10000/24 від 22.10.2024р. Ознайомившись із змістом вказаного протоколу та матеріалами, які були направлені Київською митницею до суду, вважаю, що провадження по справі №760/29755/24 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що доводиться наступним: Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідків, а також іншими документами. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом XIX Митного кодексу України. Згідно зі ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Згідно зі ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Згідно з ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом учинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. На думку Київської митниці, ОСОБА_1 нібито вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання митному органу, як підстави для переміщення, документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги, найменування, вартості переміщуваних товарів, а також, щодо відправника та одержувача товару, у зв`язку з чим складено протокол про порушення митних правил №0906/10000/24 від 22.10.2024р, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Підставою, для складення протоколу, митний орган зазначив, що 13.06.2023р., в зоні діяльності Одеської митниці (п/п «Старокозаче-Тудора») із території Італії через митний кордон України у транспортному засобі із вказаним у протоколі номером на адресу ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» переміщено товари «засоби для догляду за волоссям у асортименті, рекламна продукція (мисочки для розчинення фарб для волосся, друкована продукція, розпилювачі косметичних засобів, кришки-помпа, щітки для волосся, паперові пакети), сушарки, утюжки для волосся, машинки для підстригання волосся, електробритви», у кількості 829 місць, загальною вагою брутто 17463,967 кг., нетто - 16906,53 кг. Переміщення вказаних товарів через митний кордон України здійснено за попередньою митною декларацією від 13.06.2023 №23UA84U0 на підставі товаросупровідних документів: CARNET TIRМX83634125, СМR від 09.06.2023р. №0906 та інвойсу від 05.06.2023р. Згідно з товаросупровідними документами відправником товарів виступила компанія «PAVAXPAVTA Sp. zo.o.» (Poland). Відповідно до СМR від 09.06.2023 №0906, складеної в місті Sgonico, місцем завантаження вантажу - Sgonico, Italy. Після прибуття в зону діяльності Київської митниці, зазначені товари на підставі договору про надання митно-брокерських та транспортно-експедиційних послуг від 28.11.2022 №28-11-22, були заявлені до митного оформлення декларантом ТОВ «ЕТГ-ГРУП» () у відділ митного оформлення №1 митного поста «Західний» за митною декларацією типу «ІМ/40/ДЕ» від 15.06.2023 №UA100100/2023/435319 (23UA19U5). Разом із вказаною митною декларацією та товаросупровідними документами до митниці був наданий зовнішньоекономічний договір від 25.02.2023 №252023SFРАVA, укладений між компанією - продавцем «PAVAXPAVTA Sp. z o.o.» (Poland) та покупцем - ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» в особі директора ОСОБА_1 , а також, інші необхідні для здійснення митного контролю документи, які зазначені в графі 44 вищевказаної митної декларації. Згідно із інвойсом від 05.06.2023р. виставленим до ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» вартість переміщених вищезазначених товарів становить 26236,13 доларів США, що згідно курсу НБУ на дату переміщення через митний кордон України (13.06.2023) складає 959418,54 грн. В подальшому Державною митною службою України 01 грудня 2023р. з метою перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи про переміщення на митну територію України товарів в асортименті направлені запит до митних органів Італійської Республіки. При цьому, в Протоколі немає жодного обґрунтування чому на початку грудня 2023 р. були зроблені такі звернення. В контексті цього, слід звернути увагу, що Верховним Судом сформовано концепцію "обґрунтованої підозри", якої має дотримуватися митний орган при проведенні перевірки. Ця концепція полягає в тому, що, якщо митний орган пропустив товар через кордон, провів митне оформлення і ніяких питань при цьому у нього не виникало, то для проведення подальшої перевірки такої операції і поставлення її під сумнів, митний орган має навести обґрунтовані факти, які свідчать про порушення підприємством митного законодавства під час цієї операції. 04.01.2024 до Київської митниці листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби від 03.01.2024р. №26-1/26-04/7.8/4 надійшла відповідь митних органів Італійської Республіки. Митні органи Італії листом від 07.12.2023 повідомили, що для вказаної митної декларації були видані документи MRN, які нібито перелічені в доданому файлі ЕхсеІ. Також, товари, вивезені за вказаною у протоколі MRN TIR в транспортному засобі з території Італії, попередньо також були оформлені органами іншими іноземними країнами за різними перерахованими митними деклараціями. У тому числі, Державною митною службою України були направлені запити до інших відповідних митних органів іноземних держав. В результаті надійшли відповіді митних органів інших країн. Митним органом на підставі вказаних листів від митних органів іноземних держав, зроблено висновок про те, що нібито відомості щодо відправника, одержувача, найменування, та вартості товарі, що містяться в документах, отриманих від митних органів Італії та митних органів інших іноземних держав, не відповідають відомостям, вказаним у документах, поданих ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» при митному оформленні та контролі товарів в Україні за вказаною митною декларацією. На підставі зазначеного, митним органом у протоколі зроблено хибне припущення про те, що зазначені товари були переміщені через митний кордоном у складі консолідованого вантажу за книжкою МДП нібито з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів документів, їх відправника та одержувача тощо. В результаті цього, було складено протокол щодо керівника ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ». Однак, слід зазначити, що Київською митницею, при складанні протоколу про порушення митних правил, передчасно та без проведення перевірки зроблено висновок в частині неправдивих відомостей. Таким чином, слід звернути увагу, що товари переміщувались від різних компаній - відправників та на різні компанії - отримувачі в Україні. Однак, слід зазначити, що Київською митницею, при складанні протоколу про порушення митних правил, передчасно та без проведення перевірки зроблено висновок в частині неправдивих відомостей. Так, митним органом підтверджено та у протоколі зазначено, що до митної декларації надавались первинні документи, які були подані відповідно ст. 335 МК України. Так, ст. 198 МК України «Подання документів та відомостей митним органам у пунктах пропуску через державний кордон України» передбачено, що митному органу в пункті пропуску через державний кордон України, згідно із статтею 335 цього Кодексу, подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України. Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 335 МК України встановлено вичерпний перелік документів, які декларант, уповноважена ним особа або перевізник надають митному органу в паперовій або електронній формі під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України автомобільним транспортом: 1) при перевезенні автомобільним транспортом: документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; найменування товарів; вага брутто товарів (у кілограмах) або об`єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів. Відомостей про те, що контракт між ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» з нерезидентом та первинні документи, є підробленими або такими, що містять недостовірну інформацію щодо ваги або вартості товару, отримувача, відправника у матеріалах про притягнення до адміністративної відповідальності не міститься. При цьому, жодна сторона, яка приймала участь у виконанні контракту, як продавець, відправник, перевізник та покупець, із наданих до митниці документів, не заявила про відображення в будь-яких із вище зазначених документах недостовірних даних, або їх викривлення, або взагалі відсутність контракту на поставку товару ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ». При цьому, в матеріалах справи митного органу, окрім вказаних відповідей з митних органів інших країн, відсутні будь-які запити на адресу компаній, які зазначені як отримувачі товару на території України щодо підтвердження направлення на їх адресу вказаних товарі, їх оплату та наявність контракту на поставку, а також будьяких претензій щодо неотримання за вказаними документами товарів, які відправлялись відповідно до наданої митними органами інших країн. Частиною 1 стаття 337 МК України передбачена перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 338 МК України огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, пред`явлених митному органу (у тому числі для перерахунку та зважування), проводиться в можливо короткий строк після прийняття рішення про його проведення. Водночас, ч. 2 ст. 338 МК України, що передбачає за результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікаційним - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу, частковим - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу. Натомість, митними органами жодних дій щодо перевірки за вказаними митними деклараціями проведено не було. Тобто, на момент переміщення через митний кордон України жодних підозр щодо будь-яких порушень та невідповідностей поданим документам не виявлено. Після чого, відповідно до ст. 74 МК України, після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей товар, в зазначеній вище митній декларації та інвойсах до них, був випущений у вільний обіг на митній території України. Водночас, слід звернути увагу, що санкція ч. 1 ст. 483 МК України може застосовуватись лише до тих осіб, які фактично приховали товар від митних органів під час його переміщення через митний кордон, або під час митного оформлення такого товару надали митним органам документи, які мають юридичні чи інші вади, з метою зменшення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон. Тобто, метою таких дій є умисел, спрямований на зменшення сум митних платежів, які особа намагається уникнути сплатити в повному об`єму. На підтвердження перерахування коштів за умовами контракту за вказаною вище митною декларацією, у митного органу повинні міститись платіжні інструкції про перерахування сум, що відповідають ціні товару, зазначеній в митних деклараціях. Також, слід зазначити, що ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» сплачено повністю митні платежі із загальної суми, заявленої в митних деклараціях в значно більшому розмірі, ніж зазначено митними органами в протоколі про порушення митних правил, а матеріли справи не містять протилежних відомостей про те, що наявні будь-які збитки. Вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. Так, за ч. 1 ст. 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України. Тобто, в діях ОСОБА_1 можливих протиправних дій не встановлено. Митним органом не проведено повної перевірки щодо встановлення наявності підстав для складення протоколу про порушення митних правил, та не надано об`єктивної оцінка платіжним інструкціям, а також обставинам того, що за вказаною митною декларацією державі не спричинено жодних збитків. Вказана інформація не була перевірена митним органом, крім того, не отримано будьякої відповіді від продавця з метою перевірки долучених до митної декларації інвойсів, не надано належної оцінки об`єктивним обставинам справи, та як наслідок безпідставно складено протокол про порушення митних правил. Зазначаю, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо неправдивості поданих для митного оформлення контракту та інвойсів, відсутня відповідь від продавця товару, та фірм зазначених нібито отримувачами товарів щодо претензій з їх боку на неотримання товарів, або несплати сум вартості таких товарів продавцю, а проведення митного оформлення вантажу та його випуск у вільних обіг, був здійснений без будь-яких застережень митного органу. Крім того, слід звернути увагу на те, що офіційного перекладу листів - відповідей відповідних митних органів іноземних країн не надано митним органом України. Відповідно до ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій. Як вбачається із матеріалів справи, офіційні письмові повідомлення від митних та правоохоронних органів іноземних держав на запит митних органів України, в яких містяться відомості щодо вчинення порушення митних правил, в матеріалах справи відсутні. Долучені до справи документи, які отримані митним органом на запит від митних органів інших держав, не мають офіційного перекладу на українську мову, а також не засвідчені належним чином, що позбавляє вважати їх офіційними, а тому вони не можуть бути використані як належні докази в даній справі. Матеріали справи містять лише неофіційних переклад особою, однак такий переклад теж не можна вважати офіційним, оскільки вказані документи митного органу не прошиті та не посвідчені відповідним перекладачем, зокрема не зрозуміло до яких саме документів відноситься той чи інший переклад та чи має особа, що його здійснювала право та свідоцтво фахівця у галузі перекладу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року N 8 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду від 30.05.2008) "судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності". Враховуючи зазначене, вважаю, що в мої діях відсутній умисел та мотив на приховування від митного контролю або надання митниці документів, які містять неправдиві дані щодо ваги товару, відправника та одержувача та його митної вартості, а також, щодо відсутності доказів, які б вказували на протилежне. Таким чином, є необґрунтованою кваліфікація посадової особи митниці в протоколі про порушення митних правил, що ОСОБА_1 надано до Київської митниці документи, в якості підстави для переміщення товару, які містять неправдиві відомості. Диспозицією ч. 1ст. 483 МК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 передбачена адміністративна відповідальність фактично за подання документів, які містять неправдиві відомості щодо ваги товару, його митної вартості, продавця та одержувача товару, при цьому вказані відомості мають тягти за собою наслідки, у виді спричинення недобору митних платежів. Однак, за об`єктивними даними та документами, долученими до протоколу про порушення митних правил, такі обставини не підтверджені, що свідчить про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що наявні обставини, які утворюють склад об`єктивної сторони даного порушення митних правил. Один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2019 року (справа N 760/10803/15-а; провадження N К/9901/19074/18). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Відповідно до принципу "позарозумним сумнівом", зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак неможна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Разом з тим, у рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого. Відповідно до вимог ч. 3ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. З урахуванням наведеного, митним органом не було доведено наявності в діях директора ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вказана справа підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Окрім цього, митним органом допущено порушення належної правової процедури при зборі матеріалів (доказів) та складені протоколу, наявності суперечливих обставин, наведених у змісті протоколів про порушення митних правил, а також, змісту та характеру оформлення матеріалів, якими Київська митниця аргументує свою позицію, вважаю є неналежними та/або недопустимими доказами, тому в моїх діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митногокодексу України, отже, я вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в моїх діях. В обґрунтування своєї правової позицію, хочу зазначити наступні порушення чинного митного та процесуального законодавства, що були допущені Київською митницею, а саме: 1)Невідповідність матеріалів, наданих у якості додатків до протоколів про порушення митних правил, положенням ст.ст. 495, 503 Митного кодексу України; 2) Відсутність офіційного та належним чином засвідченого перекладу документів з турецької/англійської на українську мову, тим паче, на день складення протоколів; 3) Здійснення перекладу документів неуповноваженою на те особою, відсутність при матеріалах справи доказів наявності знань мови та освітнього рівня, статусу перекладача та/або посадової особи митного органу; 4) Суперечність змісту, наданих Одеською митницею, матеріалів з фактичними обставинами справи; 5) Відсутність розкритої у протоколах та сформульованої суб`єктивної сторони та об`єктивної сторони відповідного правопорушення в діях ОСОБА_1 ; 6) Склад адміністративного правопорушення в цілому, у кожному із протоколів, зводиться до цитування п. 6. постанови пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року N 8 без опису тих ознак, котрі, начебто, були наявні в моїх діях під час здійснення мною гіпотетичного адміністративного правопорушення за ч.1 ст.483 Митного кодексу України; 7) Адміністративні матеріали сформовано, а протокол про порушення митних правил складено з порушенням належної правової процедури та поза межами строків, визначених Митним кодексом України. Запит до митних органів іноземних держав був скерований 01 грудня 2023р., та відповідь від Італійської митниці отриманий 04.01.2024р., тобто через 6 місяців після випуску товару у вільний обіг на територію України без наявності для того правових підстав та в порушення Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, що затверджений Наказом Державної митної служби від 06.07.2005 року N 639. При цьому, з яких правових підстав було направлено відповідний запит Держмитслужбою та хто був ініціатором такого невідомо, оскільки, копія самого запиту державною мовою разом із додатками до такого, - відсутня у матеріалах справи. Відповідно до норм чинного законодавства Україна, після одержання листа-відповіді від органів іноземних держав закон зобов`язує митний орган провести документальну невиїзну перевірку відповідно до умов ст. 351 Митного кодексу України, однак, у матеріалах справи документи про проведення такої перевірки та наказу про її проведення відсутні. До того ж, я маю сумніви щодо достовірності, точності та повноти перекладу на українську мову тих документів, котрі були надіслані митним органом іноземних країн. Адже, копії документів (доказів), в порушення статей 495, 503 Митного кодексу України, не засвідчені, документи, що складені іноземною мовою не всі перекладені українською мовою, а ті документи, у котрих здійснений переклад не містять вказівки на наявність чи відсутність у особи, що здійснила переклад статусу перекладача з відповідної мови, відсутній посвідчувальний напис перекладача про правильність та офіційність такого перекладу, як і будь-які ідентифікуючі ознаки перекладача, сертифікати, дипломи, на підставі котрих можна дійти до висновку про знання відповідної мови, а саме головне - правові підстави такого перекладу. У разі самостійного перекладу тексту таких документів службовою особою митниці, відсутня також інформація про займану посаду. Натомість, такий переклад самим митним органом зазначається, як "неофіційний". Як вбачається зі змісту протоколу, митний орган здійснив митний контроль у формі запиту до органів іноземних держав відповідно до п. 8 ч.1 ст. 336 Митного кодексу України. У той же час, відповідно до Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, що затверджений Наказом Державної митної служби від 06.07.2005 року N 639, він застосовується при потребі здійснення запитів до митних служб іноземних держав лише у визначених випадках: а) здійснення митним органом України провадження в справі про порушення митних правил, у ході якого з`ясовано, що потрібну інформацію можна отримати лише від митної служби іноземної держави; б) наявності в митного органу України обґрунтованої підозри в можливості вчинення порушення митних правил, яку можна підтвердити або спростувати лише шляхом отримання інформації від митної служби іноземної держави; в) потреби отримання, підтвердження або спростування з метою забезпечення дотримання митного законодавства України даних, зазначених у поданих митному органу України документах про товари (їх кількість, вартість, походження тощо), переміщувані через митний кордон України, для проведення їх митного оформлення; г) наявності в митного органу України інформації про вчинення або підготовку суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності митного правопорушення за кордоном. До того ж, у випадках, зазначених у підпунктах "а", "б", "в", до митної служби іноземної держави направляються запити, в іншому разі (підпункт "г") - інформація з питання. Дотримуючись принципу доказування "поза будь-яких розумним сумнівом", не можливо дійти до чіткого та однозначного висновку щодо наявності чи відсутності правових підстав для направлення Держмитслужбою, адже копія самого запиту державною мовою разом із додатками до такого відсутні при матеріалах справи. Відповідно до ст. 345 Митного кодексу України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України. Відповідно до ст. 351 Митного кодексу України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться, з-поміж іншого, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих митному органу, документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів, стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України (п. 2 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України). Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу митного органу (ч. 3 ст. 351 Митного кодексу України). Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами митного органу в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки (ч. 4 ст. 351 Митного кодексу України). Відтак, після одержання відповідні від органів іноземних держав закон зобов`язував провести митний орган документальну невиїзну перевірку, однак, доказів того, що така перевірка була проведена матеріали справи не містять та суду не були надані. Згідно із ч. 1 ст. 492 Митного кодексу України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою. Отже, суддя може надати відповідну оцінку документам, які стали підставою складання відносно особи протоколу про порушення митних правил, та які є в розумінні митного органу доказами вчинення адміністративного правопорушення, лише за наявності належним чином оформленого перекладу з мови оригіналу на українську мову. Відповідно до ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Статтею 503 Митного кодексу України встановлено, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Перекладач зобов`язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу. Натомість переклади листів-відповідей від митних органів іноземних держав та додатків до них, були здійснений невстановленими особами. При цьому, переклад листі-відповідей не містить будь-якого посвідчувального напису особи, що здійснила такий переклад (у тому числі і її підпису), а містить помітку "неофіційний переклад". Документи, що підтверджують статус осіб, що здійснили переклад та їх рівень знання іноземних мов, з котрих такий переклад було здійснено до суду не надано, при матеріалах справи відсутні. Таким чином, жодних відомостей щодо осіб, що здійснили переклад, в частині відповідності їх вимогам ст.503 Митного кодексу України, матеріали справи не містять. Оцінюючи докази у справі, суд враховує те, що протоколи про адміністративні правопорушення не можуть бути визнані належним доказом у справі, у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами вчинення правопорушень, а обставини викладені в таких - повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Вищезазначені обставини свідчать про відсутність належних та допустимих доказів у матеріалах справи, що підтверджували б наявність у моїх діях складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Вищезазначені обставини свідчать про відсутність належних та допустимих доказів у матеріалах справи, що підтверджували б наявність у моїх діях складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 Митного кодексу України. Згідно положень ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Так, відповідно до ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність саме в її діях складу адміністративного правопорушення, - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення з додержанням базового принципу доказування вини "поза будь-яких розумним сумнівом". Тобто, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності. За диспозицією ч.1 ст.483 Митного кодексу України, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані. Об`єктом правопорушення, що передбачене ч.1 ст.483 Митного кодексу України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Об`єктивною стороною передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України правопорушення є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. Суб`єктивна сторона за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку. Суб`єктом наведеного правопорушення є громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з вказаних елементів відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 Митного кодексу України, зазначене діяння не є порушенням митних правил. За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару, переміщеного з приховуванням від митного контролю, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України. Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 р. №8 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил", порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 Митного кодексу України, може бути вчинене лише умисно. Тобто, склад правопорушення у цьому випадку полягає саме в умисному переміщенні товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документу, що містить неправдиві відомості, а саме про вартість товару та відомості щодо одержувача та продавця. Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 527 Митного кодексу України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі. З урахуванням наведеного, провадження по справі підлягає закриттю, за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу України. Окрім викладеного, зауважує, що всі платежі з нерезидентами проведені відповідно до умов відповідних укладених правочинів та у сумах визначених в рахунках. Митні платежі здійснені вчасно та у відповідних розмірах.

В судове засідання представник Київської митниці Державної митної служби України з`явився, надав пояснення щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Токовенко О.В. в судове засідання з`явився, підтримав свою позицію, викладену у письмових поясненнях.

Перевіривши матеріали справи про правопорушення митних правил, заслухавши представника Київської митниці та представника ОСОБА_1 - адвоката Токовенко О.В. суддею встановлено наступне.

Згідно до п.1.1. Контракту №252023SFPAVA від 25 лютого 2023 року, Pavaxpavta Sp. z o.o.» (Poland) (Продавець) продає, а ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» (Україна) (Покупець) купляє Товар згідно інвойсів до Контракту на кожну поставку (а.с. 48 - 52).

Відповідно до п.3.1 зазначеного Контракту, найменування, комплектність, кількість, загальна ціна та ціна за одиницю Товару визначається у інвойсах, які слугують специфікаціями до договору і які повинні бути направлені від Продавця Покупцю.

Згідно до Інвойсу №PVXPTVT050623-1UA від 05.06.2023 року, наданого Pavaxpavta Sp. z o.o.» (Poland), загальна вага товару: брутто - 17463,967 кг, нетто - 16906,53 кг, вартість - 26236,13 доларів США (а.с. 32 - 44).

Відповідно до митної декларації ІМ 40 ДЕ №23UA19U5, а також CMR №0906, вантажовідправником є Pavaxpavta Sp. z o.o. (Poland) (Продавець), вантажоотримувачем є ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» (Україна), декларантом - ТОВ «ЕТГ - ГРУП» (а.с. 13 - 25, 45).

Суддею також досліджено попередню митну декларацію, додану митним органом до матеріалів справи (а.с. 26 - 31), Carnet TIR (а.с. 46 - 47).

Відповідно до п.1.1 Договору про надання митно - брокерських та транспортно - експедиційих послуг №28-11-22 від 28.11.2022 року, укладеного між ТОВ «ЕТГ - ГРУП» (Виконувач) та ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» (Замовник), предметом цього догвоору є взаємовідносини, які виникатимуть при замовленні Замовником та виконанні Виконавцем комплексу послуг, пов`язаних з митно - брокерською діяльністю, а також будь - яких інших послуг які можуть мати місце між сторонами (а.с. 53 - 55).

Згідно до листа Держмитслужби (Вих. №258/4-20 від 04.01.2024 року) та неофіційного перекладу відповіді митних органів Італійської Республіки з додатками, для декларацій, зокрема, TIR №23ITQ3J080007807Т3, були видані документи MRN та пов`язані італійські декларації, перелічені в доданому файлі Excel (а.с. 56 - 66).

Відповідно до листа Держмитслужби (Вих. №10017/4-20 від 28.03.2024 року) та неофіційного перекладу відповіді митних органів Румунії, на запит були надані дані щодо переміщення товарів на підставі МДП (відповідно до доданої таблиці), а також надано електронні документи з записів BVF Albita , а саме: транзитних митних декларацій та книжок МДП (а.с. 67 - 79).

Згідно до листа Держмитслужби (Вих. №20324/4/7.8-1 від 14.06.2024 року) та неофіційного перекладу відповіді митних органів Республіки Словенія з додатками, на запит надані транзитні декларації Т1 з копіями рахунків та міжнародних накладних CMR (а.с. 80 - 137).

Дослідивши зазначені документи суддя дійшов висновку, що додані до протоколу документи не містять будь - яких ідентифікуючих даних, які дають змогу визначити тотожність товарів (наведених у відповідях митних органів Італійської Республіки, Румунії, Республіки Словенія та їх відповідну частину (частку) у складі вантажу поставленого на митну територію України.

Як вбачається з платіжного доручення від 21 червня 2023 року, ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» було сплачено на користь Pavaxpavta Sp. z o.o.» (Poland), за контрактом №252023SFPAVA від 25 лютого 2023 року 129 683,58 доларва США (а.с. 174)

Суддя зважає на те, що доказів того, що наданий під час митного оформлення декларантом інвойс №PVXPTVT050623-1UA від 05.06.2023 року, на товари загальною вартістю - 26236,13 доларів США є підробленим, одержаним незаконним шляхом, або таким, що містить неправдиві відомості, митним органом надано не було.

На підтвердження наявності між Pavaxpavta Sp. z o.o. (Poland) (Продавець) продає, а ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» (Україна) (Покупець) господарських відносин до матеріалів справи представником ОСОБА_1 надані відповідні докази здійснення оплати товару за укладеним контрактом.

Згідно до ч. 1 ст. 258 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно до ч. 5 ст. 65 ГК України, керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Як вбачається з облікової картки суб`єкта ЗЕД №141/2020/92 ОСОБА_1 є керівником ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ».

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та викладені винні дії особи повинні відповідати диспозиції статті за якою особа притягується, до відповідальності за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України передбачає переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто, з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані. Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто, усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

При цьому, що стосується використання документів, то судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Тобто ті, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант.

Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

Доказами у справі про порушення митних правил, згідно приписів ч. 1 ст. 495 МК України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Однак, матеріали справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , окрім протоколу про порушення митних правил, не містять будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б, поза розумним сумнівом, дозволили зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

Що ж стосується протоколу про порушення митних правил, то сам по собі він не може вважатися беззаперечним доказом вини особи у порушенні митних правил, якщо викладені в ньому обставини не підтверджуються іншими доказами, належність та достовірність яких не викликає будь-яких сумнівів.

Як зазначено в п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005 судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу напропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Таким чином, протокол має містити чіткі обґрунтування об`єктивної сторони складу правопорушення з посиланням на належні докази.

Дослідивши надані учасниками справи докази, суддя дійшла висновку, що до протоколу про адміністративне правопорушення митницею не додано будь-яких належних доказів, які б свідчили про подання ОСОБА_1 митному органу документів, одержаних незаконним шляхом чи документів, що містять ознаки підробки.

Доводи митниці про подання ОСОБА_1 документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, при митному оформленні товару декларантом були подані всі документи, передбачені як обов`язкові, які були оформлені у встановленому чинним законодавством порядку та містили всі реквізити, необхідні для ідентифікації товару.

Відповідно до ст. ст. 49, 58 МК України, митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

Як передбачено ст. 51 МК України, митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до гл. 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Відповідно до положень ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яку заявляють декларант або уповноважена ним особа на підставі ч. 2 ст. 52 МК України.

Як встановлено суддею, підставою для складання по відношенню до ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України стало те, що відомості щодо відправника, одержувача, найменування та вартості зазначених товарів, що містяться в документах, отриманих від митних органів Словенії, не відповідають відомостям, вказаним у документах, поданих ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» при митному контролі та оформленні товарів в Україні за митною декларацією №23UA19U5.

Разом з тим, з наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_1 , як директор ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ», уклала контракт з компанією Pavaxpavta Sp. z o.o. (Poland) №252023SFPAVA від 25 лютого 2023 року, на виконання якого ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» було замовлено поставку товарів, а компанією Pavaxpavta Sp. z o.o. виставлено інвойс №PVXPTVT050623-1UA від 05.06.2023 року на суму 26236,13 доларів США.

У встановленому законом порядку контракт №252023SFPAVA від 25 лютого 2023 року, недійсним не визнався.

Документи, які стали підставою для митного оформлення товару були виготовлені та надані ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» саме компанією Pavaxpavta Sp. z o.o. (Poland).

Доказів того, що наданий під час митного оформлення інвойс №PVXPTVT050623-1UA від 05.06.2023 року на суму 26236,13 доларів США. є підробленим, одержаним незаконним шляхом, або таким, що містять неправдиві відомості, митним органом не надано.

На підтвердження наявності між ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» та компанією Pavaxpavta Sp. z o.o. (Poland) господарських правовідносин представником ОСОБА_1 були надані до суду докази здійснення оплати поставленого товару.

Згідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005). Принцип правової визначеності означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки" (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року N 17-рп/2010). Наведені конституційні засади враховуються Конституційним Судом України у процесі перевірки на відповідність Конституції України положень статті 14-1, частини шостої статті 258 Кодексу.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з п.65 рішення по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) від 21.10.2011 року, суд також повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Тож, з врахуванням відсутності в матеріалах справи беззаперечних доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, неузгодженість у наданих суду доказах щодо доведеності її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, всі сумніви суддя трактує на користь особи, щодо якої розглядається справа про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі, суддя дійшла висновку, що провадження по справі стосовно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 268, 458, 483, 527 - 529 МК України, ст. ст. 9, 247, 283, 284, 294 КУпАП України, суддя,-

постановив:

провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «СИТИ ФАВОРИТ» (, адреса: 79067, Львівська область, м. Львів, Личаківський р-н, вул. Бескидська, буд. 41), паспорт № НОМЕР_1 , виданий Самарським РВ у м. Дніпропетровську ГУДМС України в Дніпропетровській області 05.11.2018, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за ч. 1 ст. 483 МК України, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.О. Тесленко