П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року м. Київ

Справа №756/12795/24

Апеляційне провадження №33/824/775/2025

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Цюрпіти Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року за матеріалами, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №829479 від 25 вересня 2024 року, 15 вересня 2024 року о 15.29 год. в м. Києві на пр-ті Володимира Івасюка,8 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під час руху заднім ходом скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai іЗО», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №829478 від 25 вересня 2024 року, 15 вересня 2024 року о 15.29 год. в м. Києві на пр-ті Володимира Івасюка,8 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП місце події залишила, чим порушила п. 2.10.А ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року визнано ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за 122-4 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави.

У відповідності до ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначено накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн в дохід держави

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова суду мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами наявними у матеріалах справи.

Не погодилась із вказаною постановою ОСОБА_1 , її захисником подана апеляційна скарга, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що оскаржувана постанова суду була винесена 12 листопада 2024 року, повний текст було складено 14 листопада 2024 року, а оприлюднено було 15 листопада 2024 року. У зв`язку з технічними помилками апеляційна скарга подана 26 листопада 2024 року через систему «Електронний суд». На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відео та фото фіксація пошкоджень транспортного засобу не здійснювалась. В матеріалах справи містяться фото та відео зроблені самою потерпілою , на яких не відображений номерний знак, марка автомобіля, а пошкодження на автомобілі знаходяться на різній висоті, і мають різний характер. Вказане свідчить про невідповідність пошкоджень транспортного засобу потерпілої характеру ймовірного контакту автомобілів.

Адміністративні матеріали не відповідають вимогам законодавства та викликають сумніви, зокрема, схема ДТП, на якій не було зазначено транспортного засобу ОСОБА_1 , та були відсутні інші авто, які були розміщені на вуличці, в якому місці перебувало авто потерпілої невідомо.

Захисник також зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_2 є суперечливими та не відповідають обставинам події та фото, яке ним зроблено.

Сторона захисту також вказує на відсутність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП , а саме наявність умислу на зникнення з місця ДТП.

На підставі викладеного, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Косенко Н.Ю. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просила її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за її відсутності.

Враховуючи те, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно із ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Водночас, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди мають неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Косенко Н.Ю. була повідомлена про розгляд справи призначений на 12 листопада 2024 року належним чином, та брала участь в судовому засіданні. Однак, копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 та/або її захиснику адвокату Косенко Н.Ю. в строки передбачені для апеляційного оскарження вручена не була, а тому суд апеляційної інстанції, з метою додержання права на доступ до правосуддя, вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіряючи обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.ст. 251, 252КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідальність за статтею 122-4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з п. 2.10 а у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Судом встановлено, що 15 вересня 2024 року о 15.29 год. в м. Києві на пр-ті Володимира Івасюка,8 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та під час руху заднім ходом скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai іЗО», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Також водій ОСОБА_1 будучи причетною до ДТП місце події залишила, чим порушила п. 2.10.А ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються протоколами про адміністративне правопорушення ААД №829479 та ААД №829478 від 25 вересня 2024 року /а.с. 1,2/; рапортом ст. інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП у м. Києві капітана поліції Якимахи Максима та рапортом інспектора взводу №3 роти №2 БЗС ДПП ст. лейтенанта поліції Артема Бондарчука /а.с. 3,8/; схемою місця ДТП, на якій зображено автомобіль «Hyundai іЗО», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , місце наїзду, припарковані автомобілі, а також зазначено пошкодження автомобіля «Hyundai іЗО», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 : заднє праве крило, двері і поріг; протоколом огляду транспортного засобу «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким встановлено, що при візуальному огляді виявлено механічні пошкодження у вигляді подряпини заднього бампера з лівого боку /а.с.6/; поясненнями ОСОБА_3 від 15 вересня 2024 року, в яких вона повідомила, що на лобовому склі була записка, у якій свідок повідомив, що він бачив, як невідома особа, керуючи автомобілем «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 виконуючи розворот та рухаючись заднім ходом вдарив її автомобіль, завдавши пошкоджень задньому правому крилу та задній двері знизу. Зі слів свідка, він намагався зупинити водія та сказав йому що він пошкодив її авто, однак водій відмовився залишитись і сказав, що повернеться. Ім`я свідка ОСОБА_4 /а.с. 9/; поясненнями ОСОБА_1 від 25 вересня 2024 року в яких вона вказала на те, що привезла чоловіка у Клініку , знайшла місце на парковці і припаркувалась, та чекала чоловіка в авто, це було орієнтовно о 15.30 -15.40 год. Поки вона чекала чоловіка в полі її зору було 2 авто, які стояли ліворуч від неї вздовж дороги коли вона здавала назад - Лексус (бордовий) за нею та Хюндай темного кольору (хетчбек). В цей час до Хюндаю підійшли чоловік та жінка середнього віку. Чоловік сів за кермо, а жінка на заднє пасажирське праве сидіння та поїхали. Через хвилин 5-10 поїхали і вона з чоловіком. На задньому бампері її авто пошкоджень не має /а.с.5/.

Судом апеляційної інстанції було викликано в судове засідання свідка ОСОБА_2 для надання пояснень, однак останній до суду апеляційної інстанції не з`явився.

З метою повного та об`єктивного з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції було витребувано у Оболонського районного суду м. Києва диск звукозапису з записом судового засідання від 12 листопада 2024 року в якому свідок ОСОБА_2 надавав свої пояснення з приводу обставин, які відбулися 15 вересня 2024 року за участі автомобіля «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Диск звукозапису було прослухано апеляційним судом. Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні 12 листопада 2024 року пояснив, що 15 вересня 2024 року о 15.29 год. став очедидцем ДТП, коли водій автомобіля «Honda CR-V», рухався перед ним заднім ходом та скоїв наїзд на припаркований вздовж узбіччя автомобіль «Hyundai іЗО». Після наїзду перепаркувався до іншого місця. З пасажирського місця вийшов чоловік. ОСОБА_2 йому повідомив, що бачив як сталося ДТП, на що отримав відповідь, що це не його справа. Зробив фото, записав повідомлення, що є очевидцем ДТП, зазначив номер авто, що пошкодила припаркований автомобіль, залишив свій номер мобільного телефону під двірником лобового скла водію «Hyundai іЗО». Коли відпочивав поряд в кафе бачив, як через 10 хв автомобіль «Honda CR-V» поїхав з місця ДТП.

Також з вказаного запису вбачається, що судом першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_7 (чоловік ОСОБА_1 ), який в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що йому стало зле та його дружина ОСОБА_1 привезла його до клініки. По вилиці був затор з автомобілів. Знайшла місце, припаркувала авто, після відвідування лікаря вони поїхали, жодних пошкоджень на власному авто не було.

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 15 вересня 2024 року, а також враховуючи характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, вбачається, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п.10.9 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки саме водій ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу заднім ходом повинна була переконатись, що це не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, в даному випадку автомобілю «Hyundai іЗО», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на який останньою було здійснено наїзд.

Таким чином, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять всі фактичні дані, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останньої у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихст.ст.122-4,124 КУпАП, та доводять порушення останньою вимог п.п.2.10 А, 10.9 ПДР України, які знаходилися в прямому причинному зв'язку з наслідками ДТП.

Посилання в апеляцій скарзі на те, що характер механічних пошкоджень обох автомобілів не відповідає ймовірному контакту та механізму наїзду, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки дані про отримані механічні пошкодження на правій задній частині автомобіля «Hyundai іЗО» при контакті з задньою частиною «Honda CR-V» на якій містяться відповідні пошкодження не спростовані належними і допустимими доказами в ході розгляду справи. Жодних клопотань про призначення у справі судової експертизи щодо характеру отриманих (наявних) ушкоджень зі сторони ОСОБА_1 , а ні в суді першої, а ні в суді апеляційної інстанції не надходило. Оцінюючи показання допитаних судом першої інстанції свідків, апеляційний суд не вбачає підстав для сумніву у показаннях свідка ОСОБА_2 , оскільки будь якої його зацікавленості не вбачається, він став лише стороннім спостерігачем ДТП, про що повідомив його учасників та надав свої пояснення суду. Натомість свідок ОСОБА_7 , є чоловіком ОСОБА_1 , а тому його свідчення не можна вважати об`єктивними.

Доводи апеляційної скарги про відсутність умислу у ОСОБА_1 на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає безпідставними, оскільки з пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що він повідомив чоловіка ОСОБА_1 про те, що вони здійснили наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai іЗО», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , однак після вказаного повідомлення ОСОБА_1 не дочекалась власника пошкодженого автомобіля, не викликала працівників поліції, а поїхала разом з чоловіком з місця ДТП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124, ст. 122-4 КУпАП, внаслідок порушення нею пункту п.п.2.10 А, 10.9 ПДР України не спростовують.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції судового рішення, апеляційним судом не встановлено. А тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.