Справа №577/4310/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Кравченко В. О.
Номер провадження 33/816/219/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 50 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами за те, що 24 липня 2024 року о 22 год. 10 хв. в с. Вирівка Конотопського району по вул. Центральна ОСОБА_1 керував автомобілем марки Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області, скасувати вказану постанову, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування пропущеного строку, ОСОБА_1 посилається на те, що копію оскаржуваної постанови ним було отримано 26 серпня 2024 року, просить визнати вказані причини поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення судді суду першої інстанції.

Вимоги поданої апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що працівниками поліції не було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також не надана можливість написати пояснення та заперечення по суті правопорушення. Поліцейський лише повідомив, що у нього є підстави вважати, що він ( ОСОБА_1 ) перебуває у стані наркотичного сп`яніння, з посиланням на те, що його зіниці очей не реагують на світло та порушена координація рухів. При цьому, він пояснював поліцейським, що наркотичні засоби з 24 липня 2024 року не вживав, і вважає, що протокол відносно нього складений з грубими порушеннями та є неприпустимим доказом.

Також, апелянт вказує і на те, що у суді він свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав і пояснив, що 20 липня 2024 року з лікувальною метою, як знеболюючий засіб, вживав канабіс в невеликих дозах через різке загострення його хвороб, крім того, мав місце збіг важких обставин, а саме, в той день він мав відвезти свою матір до лікарні, але йому стало погано і він не міг пересуватися. В цей час до них підійшли двоє незнайомих чоловіків, які палили марихуану і щоб полегшити його фізичний стан, вони запропонували марихуану і йому. Він двічі затягнувся і повернув їм самокрутку, від цього йому стало легше і він доставив матір в лікарню.

Крім того, апелянт вказує і на те, що у середині серпня 2024 року йому стало відомо, що Верховна Рада легалізувала вживання марихуани, у зв`язку з чим він не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за те, що 20 липня 2024 року палив марихуану в невеликих кількостях і з лікувальною метою, а оскільки такі діє не є злочинними, то і керування автомобілем після вживання в невеликих дозах і з лікувальною метою марихуани не може розглядатися як адміністративне правопорушення, що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання призначене на 13 год. 00 хв. 18 квітня 2025 року до апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Суслін В.Т. не з`явились, хоча були повідомлені про призначення даної справи до апеляційного розгляду належним чином, на підтвердження чого свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду.

Захисник Суслін В.Т., в черговий раз, звернувся до суду з заявою, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату, з посиланням на те, що ОСОБА_1 захворів.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що у провадженні апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з вересня 2024 року.

Тривалий її не розгляд пов`язаний в тому числі і з тим, що на задоволення клопотання захисника, судове засідання вже відкладалось, тобто, апеляційним судом було вжито заходів для забезпечення прав учасників провадження на справедливий суд.

Проте, у ч.ч. 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Пономарьов проти України», та «Трух проти України»).

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває його апеляційна скарга, в судові засідання за викликом не з`являється, а його захисник лише направляє клопотання про відкладення судових засідань на іншу дату, апеляційний суд дійшов висновку, що останні не бажають приймати участь у апеляційному розгляді даної справи.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що дана справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляду в апеляційному суді вже тривалий час, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для її чергового відкладення.

Таким чином, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд поданих ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2024 року, у відсутність апелянта та його захисника, і у даному випадку, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

А тому, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При вирішенні питання поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує, що відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд вважає причини, за яких ОСОБА_1 було пропущено строк на оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2024 року, поважними, що є підставою для поновлення останньому вказаного строку.

При цьому, перевіряючи законність прийнятого суддею суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд враховує, що у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, був встановлений суддею суду першої інстанції з врахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 106482 від 01 серпня 2024 року, направлення на огляд останнього з метою виявлення стану сп`яніння від 24 липня 2024 року, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестер 6820 «Драгер», висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 29 липня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння викликаного вживанням марихуани, а також відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який було долучено до складеного адміністративного матеріалу.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, і ставити під сумнів їх належність та допустимість у апеляційного суду підстави відсутні.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що відеозапис, який був врахований суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, був проглянутий і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Під час його перегляду, апеляційним судом не було встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що працівниками поліції було допущено порушення Закону України «Про Національну поліцію», чи недотримано вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 №1395 та Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 № 1452/735, що б вказувало на те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений відносно ОСОБА_1 незаконно чи безпідставно.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що невизнання ОСОБА_1 своєї вини, не спростовує висновок лікаря, яким, за результатом проведеного останньому огляду у медичному закладі, було встановлено те, що 24 липня 2024 року він перебував у стані наркотичного сп`яніння, пов`язаного з вживанням марихуани та керував у такому стані транспортним засобом, що п. 2.9 Правил дорожнього руху заборонено, без виключення, чи було таке вжиття пов`язано з лікувальною метою, чи ні, а тому, в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що було вірно встановлено суддею суду першої інстанції.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу та незаконність притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не наведено і під час апеляційного перегляду даної справи таких обставин встановлено не було.

З врахуванням вищезазначеного, всупереч апеляційних доводів, апеляційний суд вважає рішення судді суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстави для його скасування відсутні, а тому, оскаржувану постанову слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2024 року.

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.