Справа № 577/1434/25
Провадження № 3/577/460/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2025 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Потій Н.В.,

за участю секретаря Подейко Т.С.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Іванцова А.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , військовослужбовця НОМЕР_1 ,

старшого стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони

батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 ,

РНОКПП НОМЕР_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно наказу № 396 від 13.03.2025 Про складання Військової присяги на вірність Українському народові новим поповненням згідно з планом комплектування військової частини військовослужбовцями за призовом під час мобілізації, кандидати на проходження військової служби за призовом під час мобілізації були зараховані до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та з метою виховання особового складу в дусі патріотизму, відданості Батьківщині та вірності українському народові, солдат за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 мав скласти військову присягу о 09 год. 00 хв. 14 березня 2025 року.

14 березня 2025 року близько 08 год. 30 хв. старшому стрільцю відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 було доведено наказ тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про складання військової присяги на вірність Українському народові, але солдат ОСОБА_1 , відмовився виконувати законні вимоги командира, а саме складати військову присягу. З 24.02.2022 по всій території України було введено правовий режим «воєнний стан». Своїми діями солдат ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, а саме відмовився від виконання законних вимог командира (начальника).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , був обізнаний з наказом № 396 від 13.03.2025 про складання присяги на вірність українському народові. Дійсно, 14.03.2025 близько 08.30 год., він відмовився складати присягу, бо має релігійні переконання, а саме в дитинстві і юності разом з бабусею відвідував зібрання баптистів. Хрещення у баптистів не приймав, планує це зробити у майбутньому. Наразі він залишається православним християнином. Коли востаннє перебував в церкві баптистів відповісти не зміг, але на навідне питання адвоката Іванцова І.В. відповів, що за декілька місяців до призову перебував на зібранні баптистів вдома у його у матері. Вважає, що від прийняття присяги його захищає ст. 35 Конституції України.

Захисник Іванцов А.В. підтримав позицію підзахисного та прохав закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст. 172-10 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника).

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу, а захист України, її незалежності та територіальної цілісності України, відповідно до ст. 65 Конституції України є обов`язком громадян України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, по всій території України з 05 год 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб запроваджено воєнний стан, який триває на даний час.

Відповідно до п. 3 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. встановлено у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. Ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України від 23.04.91№987 «Про свободу совісті та релігійні організації» ніхто не може з мотивів своїх релігійних переконань ухилятися від виконання конституційних обов`язків. Заміна виконання одного обов`язку іншим з мотивів переконань допускається лише у випадках, передбачених законодавством України.

Можливість брати участь у богослужіннях та релігійних обрядах під час виконання обов`язків військової служби надається військовослужбовцям з дозволу командира (начальника) військового з`єднання чи частини. Військовослужбовці не мають права відмовлятися або ухилятися від виконання обов`язків військової служби з мотивів релігійних переконань та використовувати службові повноваження для релігійної чи атеїстичної пропаганди. Військовослужбовці мають право на придбання, володіння і використання релігійної літератури будь-якою мовою, а також інших предметів та матеріалів релігійного призначення. Ніхто немає права перешкоджати задоволенню військовослужбовцями своїх релігійних потреб (ч.2, 3, 4 ст.6 Закону №2011).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 доводиться наступними матеріалами справи про адміністративне правопорушення:

- Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 38 від 29.01.2025, солдата за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , призначеного наказом командира 36 окремої шляхо-відновлювальної Конотопської бригади (по особовому складу) від 29 січня 2025 № 9 РС на посаду старшого стрільця п`ятого відділення охорони третього взводу охорони четвертої роти охорони батальйону охорони, вважається таким, що з 29 січня 2025 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 19).

- Наказом № 396 від 13 березня 2025 року «Про складання Військової присяги на вірність Українському народові новим поповненням» - солдатом за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 (а.с.18),

- протоколом про адміністративне правопорушення № Т0330 від 15.03.2025 (а.с.1-6),

- рапортами заступника командира батальйону охорони з ППП ОСОБА_3 , стрільця першого відділення охорони другого взводу охорони четвертої роти охорони ОСОБА_4 та головного сержанта-командира відділення третьої роти охорони першого взводу охорони першого відділення охорони батальйону охорони ОСОБА_5 , з яких вбачається, що під час прийняття присяги солдат ОСОБА_1 відмовився від прийняття військової присяги на вірність українського народу (а.с.12-14).

Суд дійшов висновку, в справі достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-10 КУпАП.

Невизнання провини ОСОБА_1 суд визнає як спосіб захисту.

Зокрема, з огляду на пояснення ОСОБА_1 в суді (має релігійні переконання, бо в дитинстві і юності разом з бабусею відвідував зібрання баптистів; хрещення у баптистів не приймав; наразі він залишається православним християнином; коли востаннє перебував в церкві баптистів відповісти не зміг, лише на навідне питання адвоката Іванцова І.В. відповів, що за декілька місяців до призову перебував на зібранні баптистів вдома у його у матері), в справі відсутні належні і допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 є членом відповідної релігійної громади баптистів (довідка з відповідної церкви з відомостями про прийняття хрещення). Крім того, згідно типового статуту релігійної громади церкви Євангельських християн-баптистів, розміщеного в мережі інтернет, до компетенції зборів релігійної громади входить прийняття у члени релігійної громади і хрещення здійснюється після прийняття рішення зборами про допущення новонаверненого до хрещення.

Надане стороною захисту звернення християн-баптистів з України від 11.04.2024, які тимчасово перебувають у Німеччині, таких відомостей не містить (а.с. 29-30).

Суд зауважує, що строкова військова служба та військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період це два самостійні види військової служби і Законом України «Про альтернативну (невійськову) службу» альтернативна служба запроваджується замість проходження саме строкової військової служби, тобто заміна військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період на альтернативну (невійськову) службу, цим Законом не встановлена.

Суд наголошує, що в Україні було оголошено загальну військову мобілізацію всіх військовозобов`язаних осіб, тобто йдеться не про військову службу за призовом, яка має місце в мирний час (як у справах ЄСПЛ), а про військову службу за мобілізацією для відсічі ворожої збройної агресії.

Згідно ст. 10 Статуту Збройних Сил України, яка визначає загальні обов`язки військовослужбовців, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України (пункт 4 Положення).

Натомість за обставинами цієї справи, солдат ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ командира про прийняття присяги на вірність Українському народові.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, є належними та допустимим і у своїй сукупності такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-10 КУпАП.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, негативно характеризується за місцем служби (а.с.15), відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність та обставин, які обтяжують відповідальність, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-10 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст.172-10 , ст.221, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн 00 коп (одна тисяча сімсот грн 00 коп) на р/р: UA0018530 Код класифікації доходів бюджету 21081100. Отримувач ГУК Сум. обл./Конотопська МТГ/21081100. Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.). Код банку (МФО) 899998. Код отримувача (ЄДРПОУ) 37970404.

Стягнути з ОСОБА_1 у прибуток держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.) - (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код банку отримувача (МФО): 899998. Рахунок отримувача: UA0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У відповідності до ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови оголошено 15 травня 2025 року о 16:50 год.

Суддя Н. В. Потій