КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 366/2991/24

Суддя в суді першої інстанції: Ткаченко Ю.В.

Провадження № 33/824/2599/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Марченко М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 21 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 21 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (а.с. 87-89).

Не погодившись з вказаною постановою, 31 березня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Даниленко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням доповнень, посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку із чимпросив оскаржувану постанову скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. (а.с. 91-98, 111-121).

В обґрунтування вимог скарги зазначав, що суд не звернув уваги на те, що прилад «Drager 6810» був недійсним у зв`язку із несвоєчасною повіркою. Вказав, що згідно з інструкцією приладу «Drager 6810» міжповірочний та міжкалібровочний інтервали складають 6 місяців, однак останнє калібрування відбулося 28.02.2024, а відповідний тест було здійснено 29.09.2024, тобто поза межами строку калібрування такого приладу, що вважав, дає підстави для визнання проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 недійсним.

Окрім того, вказував, що копії сертифікатів на прилад до протоколу не долучені, що дає підстави сумніватися у результаті.

Вказував, що суд не звернув уваги на твердження ОСОБА_1 , що перед проведенням огляду, поліцейський повідомив йому про те, що прилад працює некоректно, тому немає підстав турбуватися.

Також додав, що вимога ОСОБА_1 щодо проведення огляду в медичному закладі була проігнорована поліцейськими.

Звертав увагу, що ОСОБА_1 потрапив у ДТП та у нього було в крові обличчя, а поліцейські йому надали вологі серветки, які у своєму складі місять спиртовий лосьйон.

Оскільки тривалий час ОСОБА_1 прикладав надані серветки до розбитої губи, і прибрав її на деякий час, щоб продути у прилад, то вказана обставина могла вплинути на результат невчасно повіреного приладу «Drager 6810». При цьому, інструкцією до приладу категорично заборонено проводити огляд без 15-ти хвилинного інтервалу з моменту потрапляння алкоголю в ротову порожнину.

Крім того, зазначав, що на відео вбачається, що ОСОБА_1 повідомив, що напередодні вжив трохи пива, однак пиво є слабоалкогольним напоєм та не могло за 5-6 годин бути результатом у приладі 1,90 проміле.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Даниленко О.В. підтримав скаргу і просив її задовольнити, не заперечував проти розгляду справи початок якого відбувся із затримкою через тривале оголошення в цей день повітряної тривоги в м. Києві, справу вважав можливим розглядати за відсутності ОСОБА_1 , підтвердивши його належне повідомлення про розгляд справи апеляційним судом, про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 106-110, 128).

Прокурор належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 109-110).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Апеляційний суд заслухав пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Даниленка О.В., вивчив та перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідив наявні у справі докази, перевірив доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №139104, результатом тесту «Drager 6810» (1,90 проміле), актом огляду на стан сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29.09.2024 з місця події, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора службового автомобіля (а.с. 1-8).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139104 від 29 вересня 2024 року ОСОБА_1 , 29.09.2024, о 00 год. 55 хв., по вул. Поліська, в смт. Іванків, керував транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 ,в стані алкогольного сп`яніння. В протоколі зазначено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу «Drager 6810», прилад ARBL-0630. Результат тесту позитивний 1,90‰. Протокол підписаний ОСОБА_1 у всіх відповідних графах без зауважень, у графі для пояснень зазначено «Вживав таблетки» (а.с. 2).

Також протокол про адміністративне правопорушення також підписаний поліцейським, який його склав. ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

З результату огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager 6810», прилад ARBL-0630вбачається, що у графі «результат тесту» зазначено показник 1,90‰. У графі дата та час зазначено: «29.09.2024, 01:22». У графі місце проведення тесту, зазначено вул. Поліська, смт. Іванків. Вказаний результат (тест №1771) підписаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без зауважень (а. с. 4).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Також зазначено результат огляду, а саме 1,90 проміле. Також у відповідній графі під результатом міститься підпис останнього, без жодних зауважень (а. с. 3).

В своїх поясненнях від 20.09.2024 ОСОБА_1 вказав, що 29.09.2024, близько 00 год. 39 хв., за адресою: вул. Поліська, в смт. Іванків, рухався на автомобілі «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , в напрямку села Капітанівка та не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді куща, чим саме вчинив ДТП, без потерпілих. В автомобілі перебував він сам. Проходити тест на спеціальному приладі «Drager» не відмовляється. Також вчора вживав пиво. На даному автомобілі, на якому він рухався відмовили гальма та на вимогу працівників поліції не зупинився так як їх злякався (а.с. 5).

Пунктом 2.9.а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з відео реєстратора службового автомобіля патрульних поліцейських зафіксовано рух транспортного засобу «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , із зустрічним напрямком руху. Після подачі відповідних звукових сигналів та застосуванням проблискових маячків синього та червоного кольору з вимогою зупинки, автомобіль «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , продовжив рух та почав прискорюватися. Протягом трьох хвилин відеозапису відбувалася погоня за даним транспортним засобом, який зупинився внаслідок контакту транспортного засобу з перешкодою у вигляді дерева.

На відео файлі з бодікамери поліцейського № 2024_0929_002700_0000000_0000_0041 вбачається процедура установлення особи водія вказаного транспортного засобу, а саме ОСОБА_2 , який підтвердив факт керування транспортним засобом з перевищенням ним швидкості. Також вбачається, що унаслідок ДТП водій ОСОБА_1 травмував обличчя, зокрема мав розбиту губу та ніс. Поліцейські надали серветку, яку останні приклав для зупинення кровотечі.

У ході спілкування, у працівників поліції виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та на запитання поліцейських про вживання алкоголю, водій вказав, що вживав учора ввечері, на що поліцейські повідомили, що це було лише кілька годин тому, на що ОСОБА_1 дав ствердну відповідь. На відрізку часу відеозапису 00:25:03 ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Drager 6810». Також запропоновано проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager 6810».

На відрізку часу 00:03:42-00:04:35 зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, де зафіксовано результат проведення огляду 1,90 ‰, тест № 1771. При цьому поліцейський перед проведенням огляду провів контрольний забір повітря та прилад показав відсутність спиртів на мундштуку та в приладі.

На відеофайлі № 2024_0929_015701_0000000_0000_0044 на відрізку часу 00:18:15 ОСОБА_1 повідомлено про факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння і, що відносно нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, жодних заперечень та/або незгоди із результатом, відображеним на приладі Драгер, ОСОБА_1 не висловлював, навпроти, висловив вербальну відмову від проходження огляду у медичному закладі з посиланням на відсутність можливості покинути автомобіль (а.с. 8).

Зазначені вище протокол, результат тесту 1771 приладу «Drager 6810», акт огляду, пояснення та відеозапис є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП і такі докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП.

Згідно з п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював незгоди із результатами огляду, а навпаки, визнав показник приладу вербально, підписав акт огляду у відповідний графі без зауважень. Підписав результат тесту 1771, та протокол без зауважень. При цьому, апеляційний суд зважає на те, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 право на проведення огляду у медичному закладі, однак водій відмовився їхати до лікаря, визнавши єдиний результат огляду, що був проведений на місці зупинки транспортного засобу.

Апеляційний суд зазначає, що єдиний результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля зафіксований у тесті «Drager 6810» (а.с. 4), а висловлення незгоди з таким результатом та відмова чи погодження проходити огляд у медичному закладі є правом ОСОБА_1 і є, з огляду на положення норм закону, продовженням розпочатого та закінченого з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. І таке право відоме ОСОБА_1 з огляду на те, що останній реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху, а відтак 2.9а повинен бути відомий ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, доводи скаржника щодо незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці спростовуються наявними у матеріалах справи доказами у їх сукупності.

Посилання скаржника на те, що огляд проведений за допомогою приладу «Drager 6810», калібрування якого проводилося біль ніж 6 місяців до дати проведення огляду, не приймаються апеляційним судом з огляду на таке.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Стаття 27 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки, відповідно до якої калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання. Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», яке є офіційним представником виробника, на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема газоаналізатор «Drager «Alcotest 6810». На офіційному сайті ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі «Drager Alcotest 6810», становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

З даних тесту 1771 убачається, що останнє калібрування «Drager Alcotest 6810» заводський № ARBL-0630 проведено 28 лютого 2024 року, що підтверджується Свідоцтвом про повірку від 28 лютого 2024 року, яке було дійсне до 28 лютого 2025 року (а.с. 66-69).

Огляд ОСОБА_1 проведено 29 вересня 2024 року, тобто протягом року з моменту проведення калібрування пристрою, відтак технічний прилад «Drager 6810» ARBL-0630, яким проведено огляд, є калібрований в часових межах визначених чинним законодавством.

Також скаржник вказував, що прилад не є сертифікованим.

Відповідно до п. 5 Розділу 2 Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Дійсно, у матеріалах справи відсутні сертифікати приладу, його інструкції, чи будь які інші докази для перевірки зазначених скаржником обставин. Однак, з відеозапису не вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 висловлював недовіру до приладу чи зазначав про недотримання інтервалів калібрування, чи вимагав свідоцтва про повірку технічного засобу чи з цих підстав з результатами огляду на стан сп`яніння. Суд з власної ініціативи не може збирати докази, а положеннями п. 5 Розділу 2 Інструкції передбачено надання таких сертифікатів виключно на вимогу водія.

Ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 чи його захисник - адвокат Данилеко О.В. не заявляли клопотання про долучення таких доказів до справи, не просив у суду їх витребувати, як і не долучав належних доказів на підтвердження оскарження дій поліцейських в частині використання останніми некаліброваних та несертифікованих засобів вимірювальної техніки.

Окрім того, даний огляд проводився за згодою ОСОБА_1 , доказів на підтвердження того, що останній вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого він проходив огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, у матеріалах справи не міститься.

Водночас Законом та Інструкцією, долучення до матеріалів справи сертифікату відповідності, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, як про це зазначала захисник, не передбачено.

Відсутність цих документів у справі не доводить позицію скаржника про проведення огляду ОСОБА_1 з використанням технічного засобу, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Посилання скаржника на те, що поліцейські надали ОСОБА_1 серветку із спиртовим лосьйоном є припущенням, адже скаржник помилково вважає, що абсолютно усі серветки містять у складі спиртовий лосьйон. Крім того, за результатом тесту 1771, у повітрі, що видихнув ОСОБА_1 1,90 проміле спирту, що, за внутрішнім переконанням суду, не може бути результатом тримання серветки біля обличчя. Більше того, ОСОБА_1 на відеозапису не зазначав працівникам поліції, що серветка має у собі запах спирту чи алкоголю, а тому суд критично оцінює такі доводи скаржника.

З тих же підстав апеляційний суд відхиляє доводи про 15 хвилинний інтервал до проведення огляду з моменту попадання спирту в організм водія, оскільки таких обставин у даній справі не встановлено.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Постанова суду апеляційної інстанції містить достатні мотиви, для відповіді на істотні доводи скаржника.

При цьому, апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі "Руїз Торіха проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ? від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Іванківського районного суду Київської області від 21 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 21 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець