провадження № 3/294/2020/25
справа № 294/273/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Рукас М.С., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 045598 від 09.02.2025 року, ОСОБА_1 , не виконує свої батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася шляхом направлення SMS-повідомлення про дату, час і місце судового засідання на її номер телефону, що був вказаний у матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Про причини неявки у судове засідання ОСОБА_1 не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про відкладення судового розгляду, від неї не надходило.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У Постанові ВП ВС від 12.01.2023 року у справі № 9901/278/21 було встановлено, що реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 надсилалися SMS-повідомлення про дату, час і місце судового засідання, що були доставлені на її номер телефону, що був вказаний у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зважаючи на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 своїм підписом засвідчила, що її повідомлено про те, що розгляд її справи буде здійснюватися Вишгородським районним судом Київської області за викликом, то з урахуванням обов`язку сторін з розумним інтервалом часу самостійно цікавитися провадженням у їх справи, добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та обов`язками, зважаючи на те, що суд обмежений принципами розумних строків, належної правової процедури, строками розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, то суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду її справи.

Оскільки ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення судового розгляду суду не надала, а справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП не належать до переліку справ, що розглядаються за обов`язкової присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, то суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КУАП правопорушенням є вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Оскільки на момент вчинення правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітньою, а саме, не досягла 16 річного віку, до адміністративної відповідальності притягується її мати - ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №045598 від 09.02.2025;

-протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.01.2025 року, в якому ОСОБА_3 повідомила про зникнення трьох дорослих гусей;

-рапортом від 11.01.2025 про отримання та реєстрацію заяви за №263 від 11.01.2025;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 доданими до адміністративних матеріалів;

-письмовими поясненнями ОСОБА_6 яка вказала, що разом з ОСОБА_7 пішли до хлівів де разом викрали трьох гусей, які я занесла до ОСОБА_4 і продала за 700 гривень. Такого зобов`язалась більше не робити.

Суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки.

За таких обставин справи суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП, невиконання обов`язків щодо виховання дитини.

Оскільки санкція ч. 3 ст. 184 КУпАП є альтернативною, суд враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Таке адміністративне стягнення, буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення передбаченого ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується на користь держави судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, ст. 184, 283, 284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду в 10-ти денний строк з дня її проголошення.

Суддя Максим РУКАС