Номер провадження: 33/813/945/25
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Тьосової Я.В.,

захисника Яценка І.А.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Яценка І.А. на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 28 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір в сумі 650,60 грн.

Згідно з постановою суду, 17 червня 2024 року, об 21 год 39 хв, в м.Одесі по вулиці Балківська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus C-Max», державний номер НОМЕР_2 , перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що встановлено згідно огляду, який проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КМП «ООМЦПЗ» ООР, медичним висновком №001971 складеному 17 червня 2024 року о 22 год 10 хв, дата заповнення 26 червня 2024 року, та зафіксовано на відео ПВР №471515, №471477, №473728.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник Яценко І.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить: поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати постанову суду та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження захисник зазначає, що справа розглянута місцевим судом за відсутністю ОСОБА_1 , матеріали справи не містять відомостей щодо вручення йому копії постанови, або її направлення засобами поштового зв`язку. Зазначені обставини перешкодили ОСОБА_1 оскаржити постанову у встановлений законом строк.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує наступними доводами:

1)в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом під впливом лікарських препаратів та керування транспортним засобом взагалі. Сам ОСОБА_1 не заперечує, що вживав лікарський засіб «Карвалол», але прийняв вказаний лікарський засіб він вже після того, як поліцейський склав відносно нього протокол за відсутність страхового полюсу. Захисник стверджує, що після вживання лікарського препарату ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а поліцейські навмисно викривили хронологічну послідовність подій;

2)після проходження медичного огляду поліцейські в порушення вимог ст.266 КУпАП не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

3)в матеріалах справи відсутні відеозаписи на яких зафіксований факт проходження ОСОБА_1 медичного огляду, хоча про наявність таких відеозаписів вказано безпосередньо в протоколі про адміністративне правопорушення;

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення ОСОБА_1 та його захисника Яценка І.А., які підтримали апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали та долучені до справи докази; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Що стосується доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено таке.

Згідно положень ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи в суді першої інстанції здійснений за відсутності ОСОБА_1 .

Матеріали справи не місять відомостей про те, що на виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП, копія постанови надсилалась на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку.

На аркуші 34 міститься розписка про те, що з матеріалами справи захисник ОСОБА_1 адвокат Яценко І.А. ознайомився 25 березня 2025 року, після чого 31 березня 2025 року, через суд першої інстанції, останній подав апеляційну скаргу.

Враховуючи наведені обставини, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, яке випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, судом встановлено таке.

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП співробітники поліції долучили до матеріалів справи наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №114876 від 23 липня 2024 року складено відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001971 складеного 17 червня 2024 року о 22 годині 10 хвилин, дата заповнення 26 червня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів (барбітуратів);

- довідку УПП в Одеській області про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія за категоріями В та С;

- довідку УПП в Одеській області про те, що протягом року ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягнення за ст.130 КУпАП;

- повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу патрульної поліції від 17 червня 2024 року та від 16 липня 2024 року.

З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом були повторно досліджені всі докази, які містяться в матеріалах справи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №114876, який був складений інспектором взводу 1, роти 6, батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП Стукаленком В.І., вбачається, що 17 червня 2024 року, об 21 год 39 хв, в м.Одесі по вулиці Балківська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus», державний номер НОМЕР_2 , перебуваючи під впливом лікарських препаратів в стані сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком мед. закладу №001979 від 26.06.2024 року.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що події, які ставляться в провину ОСОБА_1 мали місце 17 червня 2024 року.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складений 26 червня 2024 року, а сам протокол про адміністративне правопорушення складений майже через місяць 23 липня 2025 року.

Крім того, відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У даній справі протокол складений без участі ОСОБА_1 , а матеріали справи не місять належних та допустимих доказів про те, що останній був належним чином повідомлений про необхідність прибути до УПП в Одеській області на 23 липня 2025 року (дата складання проколу).

Наявне в матеріалах справи запрошення на 23 липня 2025 року до підрозділу патрульної поліції на ім`я ОСОБА_1 не містить його особистого підпису (а.с.6).

За таких обставин, апеляційний суд ставить під сумнів достовірність фактичних обставин викладених у фабулі протоколу, оскільки протокол складений за відсутності особи, які притягається до адміністративної відповідальності, а ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати свої пояснення, заперечення, або зауваження щодо обставин викладених у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року (справа №338/1/17) вказав, що візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Якщо в ході виявлення правопорушення застосовувався технічний засіб, він має бути зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, як то передбачено ст.256 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА №114876 зазначено, що до протоколу були долучені відеозаписи №471515, №471477, 473728.

Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що відеозаписи №471515, №471477 в матеріалах справи відсутні.

Слід зазначити, що постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 15 жовтня 2024 року, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП повертались до УПП в Одеській області для доопрацювання та усунення недоліків, зокрема у зв`язку з відсутністю зазначених відеозаписів.

Проте, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повторно була направлена до Малиновського районного суду Одеської області без виконання вимог щодо її належного оформлення. При цьому, в листі УПП в Одеській області від 22 жовтня 2024 року зазначено, що на момент надходження справи на доопрацювання та усунення недоліків, відеоматеріали зі службових нагрудних камер №471515, №471477 збережені не були.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що в матеріалах судової справи наявний лише один відеозапис №473728, про який міститься вказівка в протоколі.

Апеляційний суд звертає увагу, що тривалість відеозапису №473728 становить 1 хв. 17 сек., на ньому зафіксований поліцейський, який повідомляє про те, що ОСОБА_1 не з`явився до УПП в Одеській області для розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього.

Будь-яких яких інших обставин, які підлягають доказуванню в ході розгляду даної справи, досліджений відеозапис не містить.

Зокрема на вказаному відеозаписі не зафіксований момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , його спілкування з поліцейськими, пропозиція пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та процедура проходження медичного огляду.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п.5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

За таких обставин апеляційний суд визнає наявний в матеріалах справи відеозапис №473728 неналежним доказом, оскільки він не підтверджує обставин, що підлягають доказуванню у даній справі.

В матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001971 відносно ОСОБА_1 .

Водночас, в порушення пункту 8 Розділу ІІ «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», в матеріалах справи відсутнє направлення водія ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Крім того, висновок №001971 не підписаний ОСОБА_2 , раціональне пояснення даного факту в матеріалах справи відсутнє.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення не спростовують версію ОСОБА_1 стосовно того, що він не вживав лікарський засіб перед керуванням транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції, а прийняв його вже після того, як був зупинений поліцейськими та відносно нього був складаний протокол за відсутність страхового полюсу, а також стосовно того, що він в цей час запитав дозволу поліцейських прийняти медичні препарати з огляду на погіршення самопочуття.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які можуть бути покладені в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу захисника Яценка І.А., скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Поновити захиснику Яценку І.А. строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 28 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Яценка І.А. задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 28 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у в`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський