П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі особи відносно якого складено протоколи про адміністративні правопорушення неповнолітнього ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Ужгородського районного управління поліції в Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 121 та ч.2 ст. 136 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП ( справа № 308/5943/25 провадження 3/308/3229/25) та за ч.2 ст. 126 КУпАП (справа №308/5942/25 провадження №3/308/3228/25).

Зважаючи на положення ст. 36 КУпАП, вважаю за доцільне проводити спільний розгляд вказаних справ.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №293587 від 07.04.2025 вбачається, що 07.04.2025 19:00:00 м. Ужгород, вул.Гранітна водій керував Т3 обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки чим порушив вимоги ПДР України 2.3.В. чим порушив п.2.З.в.ПДР - Поруш. правил користування ремнями безпеки. Відповідальність передбачена: ст.121 ч.5 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №293596 від 07.04.2025, вбачається, що 07.04.2025 19:00:00 м. Ужгород, вул. Гранітна водій ОСОБА_1 керував автомобілем без посвідчення водія та не має право на керування транспортними засобами та був не пристебнутий паском безпеки чим порушив вимоги ПДР України 2.3.в. чим порушив п.2.1.а. ПД р - керування Т3 особою, яка не має права керування таким ТЗ. Відповідальність передбачена: ст. 126 ч.2 КУПАП.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні визнав вину у вчиненні адміністративних правопорушень, щиро розкаявся.

Мати ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що 07.04.2025 їй було погано за станом здоров`я, попросила сина поїхати за ліками.

Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративних справ, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.24 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: 1) попередження;2) штраф; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті.

Законами України може бути встановлено й інші, крім зазначених у цій статті, види адміністративних стягнень.

Законами України може бути передбачено адміністративне видворення за межі України іноземців і осіб без громадянства за вчинення адміністративних правопорушень, які грубо порушують правопорядок.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії….

Разом із тим, згідно п.2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як встановлено з матеріалів справи, за відомостями ГЦС МВС, що містяться в довідках т.в.о. заступника начальника Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Дюгов Д.Ф., не отримував посвідчення водія відповідної категорії, відомості про належність йому транспортних засобів відсутня.

Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина у вчиненні ОСОБА_1 , правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, підтверджується: протоколом по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №293596 від 07.04.2025; довідками Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області; розпискою про залишення ТЗ на зберігання; відеозаписом з боді камери поліцейського (DVD диск міститься в матеріалах справи).

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП доведена повністю, дії останнього працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №293587 від 07.04.2025 вбачається, що у вину ОСОБА_1 , ставиться те, що він 07.04.2025 19:00:00 м. Ужгород, вул.Гранітна керував Т3 обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки чим порушив в

Відповідно до вимоги ПДР України, а саме п. 2.3.в, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;

Відповідно до ч.5 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Так, вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №293587 від 07.04.2025; відеозаписом з боді камери поліцейського (DVD диск міститься в матеріалах справи).

Окрім того, варто зазначити, що безпосередньо у судовому засіданні, у якому була присутня його мати ОСОБА_1 , вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень визнав повністю, та зазначив що щиро розкаюється.

За вчиненні ОСОБА_1 правопорушення передбачено адміністративне стягнення:

ч.2 ст. 126 КУпАП накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ч.5 ст. 121 КУпАП накладення штрафу штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує особу правопорушника якому виповнилося 16 років, те що він не має самостійного доходу, правопорушення вчинив вперше (доказів іншого суду не надано) обставини визначені ч.2 ст. 33 КУпАП, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП. Обставин, що обтяжують відповідальність, суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 13КУпАП: до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Під час розгляду справи у суді з урахуванням наведених норм Закону в сукупності також враховано характер вчинених правопорушень, що вони є суспільно небезпечними і разом з тим не спричинило суттєвої шкоди суспільним та державним інтересам, негативних наслідків не настало; також узято до уваги особу правопорушника, який є неповнолітнім, відсутність даних, які вказують про наявність у ОСОБА_1 , самостійного заробітку, те, що в судовому засіданні він визнав вину та щиро розкаявся, тому суд, як з метою прийняття справедливого судового рішення у даному конкретному випадку, так і з метою виховання особи в дусі додержання Законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, приходить до переконання, що до ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст.ст.13, 24-1 КУпАП, можливим є застосувати заходи впливу у вигляді попередження.

Керуючись ст.ст.13, 24-1, ч. 1 ст.121, ч. 1, 5 ст. 126 ч.2, 283-285, 287-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Справи про адміністративні правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП ( справа № 308/5943/25 провадження 3/308/3229/25) та за ч.2 ст. 126 КУпАП (справа №308/5942/25 провадження №3/308/3228/25), об`єднати в одне провадження, якому присвоїти номер справи 308/5942/25 (провадження №3/308/3228/25).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

У відповідності до ст. 36 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід впливу у вигляді попередження у відповідності до ст. 24-1 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош