П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/618/25

Провадження № 3/348/269/25

30 квітня 2025 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справи, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

встановила:

04.03.2025 о 08.00 годині ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Українських Січових Стрільців в с.Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області, при здійсненні маневру повороту ліворуч не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині дороги, і здійснив зіткнення із попутнім транспортним засобом марки Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який здійснював маневр обгону, внаслідок чоготранспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Крім цього, 04.03.2025 о 08.00 годині ОСОБА_1 залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди (вул. Українських Січових Стрільців в с.Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області), до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП. Також ОСОБА_1 вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, яка мала місце 04.03.2025 о 08.00 годині, чим порушив п. 2.10 є Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в ході судового розгляду дав такі пояснення. Він керував транспортним засобом, увімкнув лівий покажчик повороту приблизно за 20 м до виконання маневру та призупинився перед пішохідним переходом так, як був пішохід, який хотів перейти дорогу. До моменту повороту траєкторію руху не змінював. Зустрічних транспортних засобів не було, глянувши в дзеркало побачив машину, яка рухалась позаду, однак вона була ще далеко, тому він вирішив виконати маневр. Відбулося ДТП. На місці події інший учасник ДТП претензій до ОСОБА_1 не мав, тому ОСОБА_1 поїхав з місця події. Не думав, що інший учасник викличе поліцію. Алкоголь вживав вже після ДТП.

Його захисник Госедло О.Д. у ході судового розгляду просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень. Захисник навів такі обгрунтування. ОСОБА_1 вважав водія іншого транспортного засобу винним у ДТП. На місці події вони все врегулювали і претензій не було, тому ОСОБА_1 поїхав з місця вчинення ДТП. Факт вживання алкоголю ОСОБА_1 не заперечує, але це було після ДТП і ОСОБА_1 не знав, що ОСОБА_2 повідомив про ДТП в поліцію. Додатково звернув увагу на те, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності був складений через 4 години після ДТП, і чому ОСОБА_2 так пізно звернувся в поліцію не зрозуміло.

Диспозицією ст. 124 КУпАП, адміністративним правопорушенням визначено порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю, алкоголю.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його вина доводиться поза розумним сумнівом такими доказами:

- показаннями потерпілого. Так, потерпілий ОСОБА_2 в ході судового розгляду надав такі пояснення. Він їхав в напрямку м.Надвірна, попереду їхав автомобіль марки Славута, ближче до правої сторони. Завчасно поворот водій даного автомобіля не увімкнув і здійснював поворот ліворуч з правої частини смуги. На цьому місці є прилягаюча дорога з правого боку, тому потерпілий вирішив випередити вказанийи автомобіль. Дистанція була приблизно 30-40 м між транспортними засобами, потерпілий рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год. Для випередження він змістив транспортний засіб вліво, поворот не вмикав. В момент зіткнення автомобіль потерпілого перебував на рівні фаркопу автомобіля ОСОБА_1 . Уникнути зіткнення потерпілий не міг, хоча і гальмував. Потерпілий вийшов з автомобіля. ОСОБА_1 почав відїжджати вперед, але врезультаті ДТП транспортний засіб потерпілого зачепився за фаркоп автомобіля ОСОБА_1 . Потім ОСОБА_1 зупинив автомобіль, потерпілий і свідок відчепили його машину і ОСОБА_1 з місця вчинення ДТП поїхав. Поліцію потерпілий викликав віддразу. Працівники поліції приїхали приблизно черзе 10-15 хвилин. Розшукали ОСОБА_1 , від якого було чути запах алкоголю.

- показаннями свідка. Свідок ОСОБА_3 , який був пасажиром автомобіля марки Фольсваген Пасат, яким керував ОСОБА_2 , зазначив, що попереду їхав автомобіль марки Славута по праву сторону смуги. Чи включав покажчик повороту водій автомобіля марки Славута свідок не бачив. Під час виконання маневру випередження відбулося ДТП. ОСОБА_1 після ДТП не зупинився і продовжував рух, однак їх автомобіль зачепився за фарком автомобіля ОСОБА_1 . Це змусило останнього зупинитися. Коли потерпілий зі свідком відчепили свій транспортний засіб ОСОБА_1 втік з місця ДТП. Свідок з потерпілим залишилися на місці і викликали поліцію, яка приїхала через 10 хвилин.

- актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого вказано ознаки, які було виявлено у ОСОБА_1 , що свідчать про вживання алкоголю, а також його ознайомлення зі змістом протоколів та роз`яснення йому прав та обов`язків;

- відеозаписом, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також те що він не заперечував, що вживав алкоголь після вчинення ДТП;

Слід також зазначити, що перша постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 була складена об 11.05 04.03.2025. Враховуючи те, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП і працівникам поліції необхідний був час, щоб його розшукати і привезти на місце ДТП, суд доходить висновку, що показання потерпілого та свідка, про те, що вони викликали поліцію без невиправданої затримки є достовірними. З цих підстав суд також критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо того, що потерпілий не мав до нього претензій на місці події і викликав поліцію через 4 години після події.

- схемою місця ДТП, відповідно до якої зафіксовано місце розташування транспортного засобу потерпілого відносно сталих орієнтирів, а також пошкодження, які були на транспортних засобах внаслідок вчинення ДТП та дорожню обстановку на момент вчинення ДТП;

- довідкою від 11.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому суддя доходить висновку, що справи №348/618/25, №348/620/25, та 348/619/25 слід розглядами в межах одного провадження та накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, кількість вчинених ним адміністративних правопорушень, їх наслідки,на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 4 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України з порушника в дохід держави слід стягнути 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Об`єднати справи №348/618/25, №348/620/25 та 348/619/25 в одне провадження і присвоїти №348/618/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушень.

Суддя Матолич В.В.