Справа № 736/2998/24
Номер провадження 3/736/115/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року м. Корюківка

Суддя Корюківського районного суду Чернігівської області Пархомчук Т.В.,

за участі секретаря Петренко О.О.,

захисника - Стрижака С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань суду у м. Корюківці матеріали, що надійшли від Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

До суду 24.12.2024 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 193257 від 10.12.2024, відповідно до якого 10 грудня 2024 року о 15 год. 02 хв. в м. Корюківка по вул. Зарічна, 82, ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21010, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, при цьому велась безперервна відеофіксація. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час судового засідання захисник подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі того, що запис відеофіксації адміністративного правопорушення не є належним доказом по справі, адже поліцейський, що вбачається з відео відібрав відповідні слайди, які, як думає захисник були додані до матеріалів справи в якості доказів, тобто відео містить явні ознаки монтування. Крім того, захисник вказує, що його клієнту було запропоновано на вибір три дії пройти огляд на стан вживання алкоголю на місці, поїхати в лікарню для проходження такого огляду або відмовитись від проходження огляду. Таким чином поліцейські фактично дали зрозуміти порушнику, що всі ці варіанти є правомірними, а отже порушник і відмовився від проходження огляду, вважаючи, що за це не наступає адміністративна відповідальність. Окрім того, захисник вказує на те, що ОСОБА_1 фактично погодився пройти огляд на стан сп`яніння, що було зафіксовано на камеру поліцейського Безбородько, однак поліцейський цей факт приховав, хоча під час фіксації адміністративного правопорушення повинні бути увімкнені відео реєстратори всіх поліцейських, що знаходяться на місці виявлення такого правопорушення. З 15.год. 17 хв. 23 сек. Поліцейські обмінюються нагрудними камерами і далі відеофіксація складення адміністративного матеріали проводить вже поліцейський Безбородько, який не пропонує ОСОБА_1 пройти огляд, хоча до цього моменту вказаному поліцейському порушник сказав, що згоден на огляд. Вказані порушення, на думку позивача свідчать про те, що вина його довірителя не доведена належними та допустимими доказами

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Як визначає ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення, а під доказуванням слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Одним із джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Однак, сам протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 193257 від 10.12.2024 за своєю правовою природою не є самостійними та беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумнівів.

Як вбачається із відеозапису із нагрудних камер поліцейських, записаного на DVD диск, ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, однак як вбачається із самого відео на фрагменті з 15 год 15 хв. 10 сек. поліцейський сідає до службового автомобіля, та обирає фрагменти тільки що відзнятого відео на власному мобільному пристрої, а на відмітці 15 год. 17 хв. 23 сек. поліцейський віддає свою нагрудну камеру іншому поліцейському, і вже він продовжує здійснення відеофіксації складення адміністративного матеріалу, отже твердження ОСОБА_1 про те, що він згодом погодився на проходження огляду на стан сп`яніння вказані відеозаписи не спростовують.

Згідно із п. 3, 4 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку) (додаток 1), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Після затвердження керівником органу, підрозділу поліції відповідальна особа передає Відомості до підрозділу документального забезпечення органу, підрозділу поліції, де вони реєструються, нумеруються, щотижня зшиваються та зберігаються до передання в архів.

Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Відповідно до п. 9 Розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції,- без коригування. Перегляд, аналіз відеозапису здійснюються працівником поліції, якому він виданий у встановленому цією Інструкцією порядку для виконання покладених на нього завдань в межах його повноважень.

Отже, аналіз наведених норм говорить про те, що відеореєстратори видаються кожному поліцейському окремо, під підпис, вони мають свої порядкові номери, і кожен поліцейський здійснює відеофіксацію на власний пристрій, обмін нагрудними камерами не допускається, крім того відеозаписи з цих камер мають видаватися в тому вигляді в якому вони були збережені на док-станції, без втручання у їх зміст.

Водночас, як вбачається з відеозапису, приєднаного до матеріалів справи, вказані вимоги були порушені поліцейськими, що може свідчити втручання в зміст проведеної відео фіксації та вона не повністю відображає зміст вчинюваних дій, як поліцейськими так і ОСОБА_1 .

З огляду на вказане, суд вважає, що записи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських не можуть вважатися належним та допустимими доказами по справі, а вина ОСОБА_1 не може ґрунтуватися на вказаних доказах та не є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 193257 від 10.12.2024 складений не на підставі та у спосіб визначений законодавством, а тому він є неналежним та недопустимим доказом по справі.

Інші докази, які б вказували на подію адмінправопорушення та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, за відсутності беззаперечних доказів щодо події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд позбавлений можливості об`єктивно встановити обставини справи.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі №736/1277/24 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у адміністративній справі №736/2998/24 відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Корюківського районного суду Чернігівської області.

Суддя Т.В.Пархомчук