Провадження № 3/742/499/25
Єдиний унікальний № 742/1490/25
Постанова
02 травня 2025 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працюючої,
за ч.1 ст.184 КУпАП,
ОСОБА_1 в судові засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце судових засідань повідомлялася належним чином.
Відповідно до змісту протоколу ОСОБА_1 була повідомлена про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області, а тому мала можливість цікавитись рухом справи відносно себе.
У відповідності до ч.1 ст.277КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.184 КУпАП настає у разі саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст.12 Закону України Про охорону дитинства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.
За вимогами ст.3 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його матір`ю зазначена ОСОБА_1 (а.с.5).
За результатами відпрацювання при спілкуванні з ОСОБА_3 , учнем 5 класу Богданівського ліцею, встановлено, що його 06 березня 2025 року біля школи побило троє хлопців, хто саме бив повідомити не може…хтось з однокласників..але прізвище однокласників не знає..під час спілкування постійно плутався та не міг згадати подробиці. Під час спілкування з директором навчального закладу ОСОБА_6 остання повідомила, що учень 5 класу ОСОБА_7 систематично порушує поведінку в школі, на зауваження не реагує, у зв`язку з чим здійснюються постійні телефонні дзвінки до матері учня. Їй стало відомо від учнів школи що на одній із перерв ОСОБА_3 чіплявся до учня 7 класу ОСОБА_8 , штовхав його після чого між учнями почалася бійка та учні старших класів розборонили їх. Про дану подію їй стало відомо після звернення батька в поліцію. Протягом дня ОСОБА_9 не скаржився на побиття жодному з вчителів. Вкінці навчального дня бачила ОСОБА_9 на автобусні зупинці усміхненого та ніяких явних тілесних ушкоджень на ньому не було. Мати ОСОБА_10 звернулася до Прилуцького РВП з письмовою заявою про притягнення до відповідальності осіб, які завдали її сину фізичної шкоди, повідомила, що має намір звертатись до лікаря (а.с.4).
Як вбачається з потоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №047388 від 07.03.2025, ОСОБА_1 ухилилася від належного виконання передбачених законодавством обов`язків щодо догляду, навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме останній 06.03.2025 близько 15 год. в приміщенні Богданівського ліцею ім.Григорія Ващенка за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив хуліганські дії, а саме штовхав та тримав утримуючи на землі учня 5 класу ОСОБА_3 .
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 його підписала та отримала копію, що підтверджується її підписом. Письмові пояснення не надала.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 06.03.2025, вбачається, що ..06 березня 2025 року після останнього уроку він знаходився в школі біля вхідних дверей… «..підійшов ОСОБА_11 та дав ногою по задньому місцю. Я його запитав навіщо він це зробив. Він руками мене положив на пол, а потім пішов геть. Я піднявся і пішов на двір, вийшов за територію школи чекати автобуса. Через деякий час до мене підійшли три хлопці з цієї школи, начебто з 6 чи 7 класу. Їх імена мені не відомі…сказали що вони три боса. А потім один з них пхнув в плечі і я впав до землі на лівий бік. І вони почали мене бити ногами, по руці та спині. …приїхав автобус, вони відійшли..». Про подію розказав спочатку молодшому брату та сестрі, а сестра вітчиму (а.с.5).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 07.03.2025, вбачається, що 06.03.2025 після уроків близько 15 год. він з однокласниками сидів на дивані в холі школи та грав в телефон. До них підійшов учень 5 класу ОСОБА_12 та пластиковим молоточком з настільної гри почав його стукати по голові. Він хотів його відштовхнути, але він схопив його за руку, ОСОБА_13 почав виривати свою руку. Йому допоміг його однокласник. Далі ОСОБА_9 схопив його однокласника ОСОБА_14 за ногу та не відпускав його. Женя його відштовхнув і ОСОБА_9 вдарився спиною об тумбочку. Після цього ОСОБА_9 пішов до свого класу. Пізніше ОСОБА_15 вдягнувся і почав виходити на вулицю і побачив як ОСОБА_7 та ОСОБА_16 вибігли на подвір`я школи на центральний вихід. І там вони почали чубаритися, штовхатися. Він намагався їх розборонити. Артем відштовхувався. Женя ОСОБА_17 повалив ОСОБА_9 на землю, а він тримав його щоб він не вставав, заспокоївся.. Далі відійшов від нього. Коли ОСОБА_12 встав він далі продовжував чіплятися до дітей школи та вчиняти хуліганські дії. В основному штовханина відбувалася між ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Коли приїхав автобус всі учні пішли в автобус..
Відповідно до письмових пояснень директора Богданівського ліцею імені Григорія Ващенка ОСОБА_20 від 16.04.2025 за №80, та характеристик на учнів, вбачається, що 06.03.2025 між 17 год. та 17.40 їй стало відомо від представників поліції про т е, що вітчим ОСОБА_10 зробив заяву в поліцію про побиття сина старшокласниками в закладі освіти. Нею було проведено опитування здобувачів освіти 9-10 класів. Ніхто із опитаних нічого не бачив та не чув. Вони лише сказали, що ОСОБА_9 гуляв із хлопцями на подвір`ї. Сам ОСОБА_9 не занивав імен кривдників, спираючись на те, що він їх не знає. Коли звернулись до учнів шостого класу, які чекали автобуса з питанням: «Хто що бачив?», то і ОСОБА_15 і ОСОБА_21 в присутності інших дітей які теж там були і все підтвердили розповіли про цю подію. Хлопці визнали що це вони штовхались із ОСОБА_22 . Вони пояснили що ОСОБА_9 на перерві в коридорі чіплявся до ОСОБА_23 . Це було як привертання уваги з боку ОСОБА_9 до себе щоб погратись. Коли на подвір`ї чекали автобуса, діти продовжили штовханину. Розповідаючи це, ОСОБА_21 і ОСОБА_15 навіть не підозрювали, що кривдили ОСОБА_9 , адже він підтримував цю забаву. ОСОБА_7 нікому не скаржився, в автобусі був спокійний, навіть заснув. ОСОБА_9 сказав неправду, що не знає цих хлопців. Він їх добре знає, адже спілкувався з ними і після цього інциденту (а.с.15-18).
Доказами, які найменш залежні від суб`єктивного сприйняття фактів окремими особами, і які поставити під сумнів у суду підстав немає, є відео одного з учасників даних подій.
Зокрема, з переглянутого в судовому засіданні відео вбачається, що відбувається штовханина між хлопцями. При цьому, троє хлопців неодноразово штовхають ОСОБА_9 , який падає на землю. Зокрема, хлопець в довгій чорній куртці з накинутим на голову капюшоном, намагається завдати удару кулаком, завдає удар коліном йому в живіт. Штовхає на землю, тягне за ногу... Такі дії ним вчиняються неодноразово. Інший хлопець тримає його обличчям до землі...Хлопці, в тому числі хлопець в довгій чорній куртці з накинутим на голову капюшоном, намагаються ОСОБА_9 запхати гниле яблуко в рота.. Участь в цій події приймають і дівчата, які ображають та дразнять ОСОБА_9 .
При цьому, дані події відбуваються протягом тривалого часу…як на території школи, так і на проїжджій частині дороги, поблизу школи…
Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вищевказані докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже повністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликають, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Вищезазначені докази в порядку ст.251 КУпАП підтверджують факт недотримання ОСОБА_1 обов`язку щодо створення належних умов виховування свого сина в дусі поваги до прав та свобод інших людей, у зв`язку з чим в судовому засіданні встановлені підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, якою передбачена відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Згідно ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.184, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді - попередження.
Стягнути з ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у сумі 605 грн. 60 коп.
Згідно ст.291КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
Суддя Наталія ФЕТІСОВА