Провадження № 3/521/286/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року Суддя Хайджибейського районного суду м. Одеси Мазун І.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наданих до суду матеріалів справи 26.06.2024р. о 22.53год. ОСОБА_1 в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 36, керував т/з електросамокатом «JET» номерний знак ІМЕІ: НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Мамай А.С. заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки була порушена процедура проведення огляду особи на стан сп`яніння. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №813659 від 26.06.2024р. зазначено марку електросамоката з назвою «JET», якої не існує. Таким чином, працівник поліції, який склав протокол, навіть не ідентифікував марку та модель електросамокату, яким нібито керував ОСОБА_1 .. Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано потужність електродвигуна електросамоката, яким керував ОСОБА_1 .. Водночас, до матеріалів справи не додано жодної додаткової технічної документації на вказаний електросамокат, які б дозволяли вирішити зазначені вище питання, не додано сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку газоаналізатора, яким користувалися працівники патрульної поліції при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б дозволяли визначити питання про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення. Крім того, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем його огляд повинен був проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, проте працівники патрульної поліції не звернули на це увагу та провели незаконний огляд ОСОБА_1 . Посилаючись на викладене, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення з ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , оглянувши доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, допитавши патрульних поліцейських, суд прийшов до наступних висновків

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 20.02.2019р. у справі № 404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Отже, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, окрім іншого полягає у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

З дослідженого судом долученого до протоколу відеозапису вбачається, що 26.06.2024р. о 22.58год. в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 36 рухається електросамокат і як потім з`ясувалося ним керував ОСОБА_1 , який перетнув суцільну смугу, що стало підставою для його зупинки патрульними поліцейськими. Останній повідомив, що він з ОСОБА_2 , знаходиться в гостях, вживав бокал пива та намагався вирішити питання з патрульними поліцейськими. Оскільки у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або проїхати до медичної установи та там пройти такий огляд, на що ОСОБА_1 спочатку відповів: «який сенс», однак потім погодився пройти огляд на місці. Оскільки у патрульних поліцейських не було при собі газоаналізатора, вони подзвонили своєму командиру і той привіз газоаналізатор «Alcotest Drager». На відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 вибирає самостійно герметично запаковану трубку, перевіряє її цілісність, далі патрульний поліцейський показує йому як включається газоаналізатор та йде його прогрів. Після цього ОСОБА_1 сказав: «Давайте відмову від проходження». В подальшому патрульними поліцейськими ОСОБА_1 декілька разів було роз`яснено, як потрібно проходити огляд за допомогою приладу «Drager Alcotest», на що він вісім разів пробував продути газоаналізатор, однак оскільки ОСОБА_1 було недостатньо видихуваного повітря для встановлення аналізу, огляд він не пройшов. Патрульними поліцейськими запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичної установи та там пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився та пояснив, що знає, що буде більше допустимого у зв`язку з чим поліцейськими складено протокол про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху, транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні. До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).

Відповідно до п. 1.10 Розділу 1 Правил, механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.

Втім, норма статті 130 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.

Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №278/3362/15-к від 01.03.2018р..

Отже, коли електросамокат служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, тому він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.

Відповідно до вимог Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року, який набрав чинності 23.03.2023 року, внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якого, транспортним засобом є також низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Пунктом 1.5 ПДР України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 вказано, що джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, що здійснюється з тим чи іншим залученням/використанням предметів матеріального світу та/або природних (фізичних) процесів, які за певних умов часу та місця в силу своїх якісних та кількісних характеристик об`єктивно створюють в процесі володіння ними (незалежно від факту їх експлуатації) підвищену порівняно із звичайними життєвими обставинами небезпеку завдання шкоди; використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

З вищевикладеного, слід зробити висновок про електросамокат є транспортним засобом, а особа, яка ним керує є водієм, на підставі чого ОСОБА_1 , як водій, керував транспортним засобом і в ситуації, що розглядається, був учасником дорожнього руху, який мав дотримуватись вимог ПДР України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як пояснив в судовому засіданні патрульний поліцейський Цуркан А.В., який 26.06.2024р. складав направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 було зупинено за перетин суцільної смуги, що є порушенням Правил дорожнього руху, однак постанова відносно цього не складалася, оскільки на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає більш суворе покарання, ніж ст.122 КУпАП. Також патрульний поліцейський Цуркан А.В. пояснив і це підтверджується відеозаписом, що ОСОБА_1 у момент його зупинки не виконував обов`язків військової служби, оскільки знаходився у відпустці в гостях і через це, патрульні поліцейські мали право розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи наявні документи, видані військовою частиною НОМЕР_3 12.07.2023р. та 28.08.2024р., яка розташована в АДРЕСА_2 , стосовно ОСОБА_1 про те, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 з 24.06.2023р. по теперішній час, однак доказів того, що ОСОБА_1 26.06.2024р. виконував обов`язки військової служби у м. Одесі матеріали справи не містять.

Допитаний в судовому засіданні патрульний поліцейський ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №813659 підтвердив, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення правил дорожнього руху, а саме за перетин суцільної смуги, на що останній відповів, що він не місцевий та знаходиться в гостях та не заперечував, що вживав пиво. Патрульним було переписано в протокол про адміністративне правопорушення всі цифри, які вказувалися на електросамокаті, електросамокат був обладнаний електродвигуном та використовувався для перевезення людей. У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або проїхати до медичної установи, на що він намагався спочатку відмовитися, а потім погодився продути газоаналізатор, однак при проходженні огляду він не продув повністю прилад, не погодився проїхати до медичної установи, що було розцінено як намагання уникнути відповідальності.

Що стосується не надання патрульними поліцейськими документів на газоаналізатор «Drager Alcotest» суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 р.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки .

В матеріалах справи наявні копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор «Alcotest 7510 OIML» від 12.10.2023р. та копія сертифікату відповідності функціонування системи управління якістю під час виробництва газоаналізатора «Drager Alcotest» від 18.02.2019р.

Доказів, що при огляді ОСОБА_1 використовувалися інші прилади матеріали справи не містять.

Оскільки вимог про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки ОСОБА_1 не заявлялося то у патрульних поліцейських не виникало зобов`язань про надання зазначених документів для огляду.

Аналізуючи зазначені докази, суд приходить до висновку, що зібрані інспектором патрульної поліції і досліджені в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, огляд на місці не пройшов, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичній установі відмовився, тобто порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП..

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до нього передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9-11, 130, 221, 252, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Термін пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя І.А. Мазун