Справа № 156/34/25
Провадження № 3/156/130/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І. Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Колодійчук Наталія Володимирівна,

права та обов`язки роз`яснено, відводу не заявлено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 214606 від 07 січня 2025 року, 07.01.2025 року о 07:10 год в с. Долинка по вул. Долинка, 4 водій ОСОБА_1 керував автомобілем FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки т/з із застосуванням приладу Алкотест "Драгер" 6820 результат 0,33 ‰.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

ІІ. Пояснення учасників справи

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд суворо його не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки таке право необхідне йому для виконання службових обов`язків з метою матеріального забезпечення сім`ї.

Захисник Колодійчук Н.В. 01.05.2025 подана до суду письмові пояснення, які в судовому засіданні підтримала. Письмові пояснення мотивовані тим, що в матеріалах справи міститься тестування на алкоголь (Тест № 529), який не відноситься до Протоколу серії ЕПР №1214606 від 07 січня 2025 року, оскільки у ньому зазначено інший номер Протоколу - ЕПР 1 121604 від 07.01.2025 року.

Порушуючи пункт 10 Інструкції, працівник поліції не видав ОСОБА_1 копію Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції взагалі не було озвучено жодну причину зупинки відповідно до ЗУ «Про національну поліцію».

Після зупинення транспортного засобу працівник поліції взагалі не повідомив водія ОСОБА_1 про те, що в останнього ним виявлено будь-які ознаки алкогольного сп яніння. Навпаки після отримання працівником поліції інформації, про те, що водія було позбавлена водійського посвідчення у 2021 році, працівник поліції одразу запитав, чи буде проходити ОСОБА_1 тест на стан алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи міститься тест на стан алкогольного сп`яніння, за результатами огляду ОСОБА_1 07.01.2025 року через 5 хвилин після складання протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до результатів проходження тесту, було показано допустиму норму 0,09 проміле, що ставить під сумнів результати тесту на стан сп`яніння у даній справі. У зв`язку із викладеним захисник Колодійчук Н.В. просила закрити адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно за ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до частини 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;- поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

ІV. Висновок суду

Протокол серії ЕПР1 № 214606 від 07 січня 2025 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП територіальним органом поліції суду надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 214606 від 07 січня 2025 року у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- тест Drager «Alcotest 6820», результат якого позитивний 0,33 ‰;

- рапорт № 38 від 07.01.2025 року про повідомлення невідомою особою про те, що водій на автомобілі з`яхав у кювет та перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager «Alcotest 6820» згідно з яким у зв`язу із виявленням у водіяОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, виражене тремтіння пальців рук, обстановка, що не підлягає дійсності) він пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогоюспейіального технічного засобу Алкотест Драгер 6820, проба позитивна, результат тесту 0,33‰. Від підпису ОСОБА_1 відмовився;

- направлення від 07.01.2025 року на огляд водія ОСОБА_1 до Нововолинської ЦМЛ у зв`язку із виявленням у водія запаху алкоголю з порожнини рота, нечіткого мовлення, вираженого тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 в медичний заклад не доставлявся;

- письмовим зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та зобов`язання не керувати транспортними засобами в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння. Від підпису ОСОБА_1 відмовився;

- рапортом поліцейського СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Петровської Ю. від 07.01.2025 року про застосування до ОСОБА_1 заходу забезпечення провадження відсторонення від керування транспортним засобом;

- оптичний диск DVD-R з відеозаписами з місця події.

Так, згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На відеозаписі № JXOWE0452 зафіксовано, як вранці 07.01.2025 року у світлу пору доби патрульний автомобіль рухається по ґрунтовій дорозі населеного пункту слідом за автомобілем FIAT DOBLO темного кольору, державний номерний знак не проглядається. На вимогу працівників поліції FIAT DOBLO зупиняється біля правого узбіччя, а поліцейський автомобіль, під`їхавши та об`їхавши авто зліва, зупинилося перед FIAT DOBLO, перекриваючи дорогу. З відеозапису також слідує, що обабіч вулиці розташовані житлові будинки з парканами.

На відеозаписі № 00000__0001A зафіксовано, як працівник поліції ОСОБА_2 вийшов з патрульного авто та підійшов до зупиненого автомобіля FIAT DOBLO. При зафіксована на відеозаписі дата - 07.01.2025 року, а година 07:13. Слід звернути увагу на те, що пора доби темна, однак проглядається місце зупинки т/з: асфальтоване покриття дороги, попереду від місця зупинки т/з FIAT DOBLO наявний придорожній хрест із стрічками, а обабіч дороги у зустрічному напрямку встановлено по одному попереджувальному знаку.

Суд визнає неналежним доказом відеозапис № JXOWE0452, оскільки такий не містить зафіксованої години, а зміст його суперечить іншим відеозаписам у частині місця зупинки транспортного засобу FIAT DOBLO. Зважаючи на викладене, працівниками поліції не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 07.01.2025 року о 07 год 10 хв. Також слід зауважити, що адвокатом надано суду диск із фіксацією іншої події зупинки ОСОБА_1 через короткий проміжок часу іншим складом патрульних, де при проходженні огляду показник на стан алкогольного сп"яніння у ОСОБА_1 був менше норми. Порівнявши в судовому засіданні в цій частині вищенаведенні відео, можна зробити висновок, що надане працівниками поліції відео факту керування т/з ОСОБА_1 належить із відеореєстратора патрульного автомобіля, яким зупинено т/з ОСОБА_1 вдруге. Адже зображення аналогічні. І хоч на наданому адвокатом відео початковий фрагмент обрізано й саме відео не з реєстратора, а з бодікамери поліцейського Брися І., проте вбачається та ж місцевість, де його зупинили, подвір"я, та що патрульние авто об"їжджає авто порушника та ін. Тому на підтвердження факту керування автомобілем ОСОБА_1 , коли його було зупинено вперше, докази в матеріалах справи відсутні.

З відеозапису № 00000__0001A слідує, що за кермом FIAT DOBLO перебував ОСОБА_1 . Працівник поліції представився та повідомив про здійснення відеофіксації.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як встановлено пунктами 3, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В ході розмови працівник поліції не оголошуючи водієві про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, не вказуючи на наявність конкретних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , перевіривши по базі інформацію про водія ОСОБА_1 , та встановивши, що ОСОБА_1 вминулому притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, запропонував пройти водієві огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у працівників поліції реально були відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а єдиною причиною для пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння слугувала наявна в базі інформація про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП раніше.

Вказані в акті огляду, направленні на огляд в медичний заклад та в рапорті поліцейського СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Петровської Ю. ознаки алкогольного сп`яніння, які начебто виявлені у водія ОСОБА_1 жодним чином не підтверджуються відеозаписами, а такої ознаки алкогольного сп`яніння як «обстановка, що не підлягає дійсності» взагалі не визначено Інструкцією від 09.11.2015 № 1452/735.

Отже, поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зупинили транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , реально не виявляли наявність у водія жодних ознак алкогольного сп`яніння, а лише за наслідками встановленої інформації про притягнення раніше ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, всупереч вимогам п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, без будь-яких законних підстав запропонували водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 та положення ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Всі подальші дії як водія ОСОБА_1 , так і працівників поліції не мають правового значення у зв`язку із порушенням працівниками поліції вимог чинного законодавства щодо виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння.

За встановлених обставин, суд вважає, що належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано не було та, як наслідок, не було доведено наявності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимим доказами, не є беззаперечним доказом на доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист та спростування протоколу є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами. При цьому, вина є елементом суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Отже, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

V. Судові витрати

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 3 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст. 9, 33, 34, 35, 40-1, 247, 256, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір стягненню із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягає.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська