ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1028/25 Справа № 193/2142/24 Суддя у 1-й інстанції - Кравченко Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Осипенка А.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 , неповнолітнього,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.,

провадження за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, 01.12.2024 року о 00.30 год по вул. Татарця, 21а с.Вишневе Софіївської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.1а. При цьому, ОСОБА_1 , в порушення п.2.9а ПДР України, керував вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту позитивний - 0.92 проміле. Таким чином, на думку судді, ОСОБА_1 порушив п.п. 2.1а, 2.9а ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення захисником Осипенко А.В. подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладення на нього адміністративного стягнення, виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Зазначає, що ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Вважає, що позбавлення такого спеціального права, як керування транспортним засобом застосовується лише до особи, якій таке право надано.

Перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП ніким не оспорюються та відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряються.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Відповідно до абз 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 1222, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу такого стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Даний вид стягнення, що визначений законодавцем, як основний є безальтернативним.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд першої інстанції позбавлений можливості накладення стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, тому доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Осипенка А.В. без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя