П О С Т А Н О В А

Іменем України

"06" травня 2025 р. Справа153/571/25

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ПдРУ №254192 від 10.04.2025, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 10.04.2025 о 19 годині 10 хвилин, за межами населеного пункту Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області, на напрямку Цекинівка (Україна) Сорока (РМ), в районі прикордонного знаку №0182 на відстані 400 метрів від лінії державного кордону України, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску вплав через річку Дністер, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме: судовою повісткою, яку ОСОБА_1 особисто отримав 24.04.2025, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням.

05.05.2025 за вх..№2760 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Коваленко М.В., який діє на підставі ордеру серії АВ №1200881 від 05.05.2025, подав заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , який перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 та без його участі.

05.05.2025 за вх..№2761 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Коваленко М.В. надав суду письмове клопотання, в якому вказав, що солдат ОСОБА_1 31.03.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» призваний на військову службу. Починаючи з 14.04.2022 по даний час ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 . ОСОБА_1 є учасником бойових дій, оскільки брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Дійсно, солдат ОСОБА_1 08.04.2025 самовільно залишив пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 , що розташовувалась в населеному пункті АДРЕСА_2 та поїхав до дружини та дітей, які проживають в с. Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області. Свій поступок, ОСОБА_1 пояснює, що уже більше року не мав відпустки та йому дуже захотілось побачити своїх рідних. Будь-яких намірів здійснити спробу незаконного перетинання державного кордону України не мав. Окрім того, твердження зазначені в протоколі не відповідають дійсності. 10.05.2025 біля 19 години ОСОБА_1 перебував на подвір`ї свого домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 . В той час на подвір`я зайшли військовослужбовці прикордонної служби та пояснили ОСОБА_1 необхідність повернутись до військової частини. ОСОБА_1 переодягнувся, зібрав речі та добровільно без будь-якого супроводу вирушив до військової частини НОМЕР_2 , де проходить військову службу по теперішній час. На підтвердження позиції ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на здійснення спроби незаконного перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску вплав через річку Дністер. Твердженням того, що саме перебування особи у Могилів-Подільському районі Вінницької області, який є контрольованим прикордонним районом не є свідченням того, що особа мала на меті, будь-яким способом, незаконно перетнути державний кордон України. Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме дії здійснював ОСОБА_1 з метою незаконного перетину державного кордону України, та які б відповідали об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ст.. 204-1 КУпАП. Працівниками прикордонної служби не долучено до матеріалів справи ні речових доказів, ні фото, ні відео фіксації факту вчинення правопорушення. Окрім того, ОСОБА_1 не затримувався та протокол про адміністративне затримання не складався. Будь-яких доказів, які б спростували вказане твердження та доводили, що ОСОБА_1 знаходився 10.04.2025 о 19 годині за межами населеного пункту Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області на напрямку Цекинівка (Укр) Сорока (РМ) в районі прикордонного знаку №0182 на відстані 400 метрів від лінії державного кордону України, з метою майбутнього перетину державного кордону України, уповноваженою особою, суду не надано. Будь-яких доказів щодо спроби перетину ним кордону матеріали справи не містять. Просив провадження у справі стосовно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в порядку ст.268 КУпАП є підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серія ПдРУ №254192 від 10.04.2025; письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.04.2025; рапорт начальника ГМО віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майстер-сержанта ОСОБА_2 з фотосвітлиною; схему виникнення обстановки навпроти АДРЕСА_1 ; витяг із довідки щодо результатів проведення фільтраційно-перевірочних заходів; доповідь в/ч НОМЕР_1 ; акт ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченими ст.268 КУпАП від 10.04.2025; копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; копію військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , копію витягу з реєстру територіальної громади від 15.08.2024, з якого встановлено, що ОСОБА_1 з 26.05.1992 зареєстрований по АДРЕСА_1 ; копію довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпекики населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України вих..№239 від 11.07.2024, виданою військовою частиною НОМЕР_4 ; з 31.03.2022 ОСОБА_1 призваний на військову службу та направлений для проходження військової служби до військової частини, що підтверджено копією довідки вих..№2080 від 14.09.2022, виданої ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_3 , вважаю не доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Частина перша ст.204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Тобто, в даному випадку, в діях ОСОБА_1 міг бути склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, за умови вчинення ним будь-яких активних дій, які б свідчили про спробу перетинання ним державного кордону України поза пунктом пропуску вплав через річку Дністер.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 10.04.2025 о 19 годині 10 хвилин, перебував за межами населеного пункту Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області, на напрямку Цекинівка (Укр) Сорока (РМ) в районі прикордонного знаку №0182, на відстані 400 метрів від лінії державного кордону України, однак, вказана обставина не може беззаперечно свідчити про те, що ОСОБА_1 намагався перетнути державний кордон України вплав через річку Дністер, поза пунктом пропуску.

Згідно матеріалів справи місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , що пояснює факт його перебування у вказаному населеному пункті після самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 .

Суду не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Молдову поза пунктом пропуску через державний кордон України.

Наявний в матеріалах справи рапорт начальника ГМО віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майстер-сержанта ОСОБА_2 не підтверджений іншими доказами, а відтак не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що доданими до даного протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами вина ОСОБА_1 , яка є складовою частиною будь-якого складу правопорушення і має бути обов`язково встановлена при розгляді адміністративних матеріалів, не доведена та не може бути встановлена судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.204-1, 221, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець