Єдиний унікальний номер 728/912/25
Номер провадження 3/728/359/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.

за участі:

секретаря судового засідання Кирути Л.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше притягався до адміністративної відповідальності

за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП), безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке.

І. Опис фактичних обставин.

1. ОСОБА_1 (далі також Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності), у відповідності до відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.04.2025 серії ЕПР1 № 292445, 06 квітня 2025 року о 14 год 00 хв, керував автомобілем марки ВАЗ 21057, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Пирогова, поблизу буд. 2, в місті Бахмач, будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідно до постанови серії ЕНА №1994669 від 25.04.2024 Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, чим порушив пункт 2.1.а Правил дорожнього руху (далі також ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України Про Правила дорожнього руху від 10.10.2001 № 1306 та частину 10 статті 15 Закону України Про дорожній рух. Згадане правопорушення має ознаку повторності, оскільки ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП у виді штрафу згідно з постановою органу Національної поліції від 25.04.2024 серії ЕНА № 1994669 за аналогічне діяння.

2. Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

ІІ. Рух справи.

3. Після надходження до Бахмацького районного суду (далі також Суд), 14.04.2025 протоколу про адміністративне правопорушення від 06.04.2025 серії ЕПР1 № 292445, стосовно ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 126 КУпАП, його розгляд було призначено на 07.05.2025 у судовому засіданні о 15 год 30 хв.

ІІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

4. У судове засідання, призначене на 07.05.2025 о 15 год 30 хв, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася, причини неявки не повідомила.

5. При цьому, за змістом положень статті 268 КУпАП неявка належним чином повідомленої особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за її відсутності.

ІV. Досліджені докази.

6. На підтвердження вини Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення Суд надано такі докази, передбачені статтею 251 КУпАП, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні:

- протокол про адміністративне правопорушення від 06.04.2025 серії ЕПР1 № 292445;

- копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі постанови Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області серії ЕНА №1994669 від 25.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.;

- довідка від 11.04.2025 № 5573/124/45.1-2024, якою підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має посвідчення водія;

- довідка від 11.04.2025 № 5572/124/45.1-2024, якою підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з постановою від 25.04.2024 серії ЕНА №1994669 за вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн..;

- довідка від 11.04.2025 № 5571/124/45.1-2024, що згідно бази ІПНП «Цунамі» НАІС інформація про транспортний засіб марки ВАЗ-21057, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відсутня;

- диск із відеозаписом події.

V. Оцінка Суду.

7. Перш за все, стосовно поінформованості Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, Суд відмічає, що після надходження на розгляд адміністративних матеріалів Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, повідомлялася про судове засідання шляхом направлення судової повістки за адресою указаною в протоколі, яку було отримано 19.04.2025.

8. Разом з тим, ужиті заходи не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні Особи, що притягається до адміністративної відповідальності, хоча останні прямо та беззаперечно у своїй сукупності указують на те, що ОСОБА_1 був поінформований про цей процес, який здійснюється, однак бажання приймати у ньому безпосередню участь, не дивлячись про обізнаність у його здійсненні, не виявив.

9. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також Конвенція), ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

10. Розумність тривалості провадження повинна оцінюватись, у розрізі практики ЄСПЛ окресленої ним у його рішеннях, відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливості для заявника питання, що розглядається (див., з-поміж багатьох інших, рішення у справі Фрідлендер проти Франції, [GC], N 30979/96, пункт 43, ECHR 2000-VII).

11. При цьому сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

12. Як наслідок, ураховуючи поінформованість ОСОБА_1 про даний процес, як і про дату, час та місце його здійснення, Суд при відсутності у особи з певних своїх причин та міркувань стійкого бажання приймати участь в цьому процесі, уважає таку поведінку останньої своїм особистим вільним користуванням власними правами на власний розсуд.

13. Більш того, Суд вважає, що ним виконано процесуальний обов`язок повідомлення Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду цієї справи.

14. Щодо суті вчиненого правопорушення, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись виключно законом і правосвідомістю Суд наголошує на тому, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в діях (бездіяльності) такої особи складу та події адміністративних правопорушень.

15. Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що передбачені статтею 251 КУпАП:

- копією постанови органу Національної поліції від 25.04.2024 серії ЕНА № 1994669 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП у виді штрафу;

- довідкою від 11.04.2025 № 5573/124/45.1-2024, якою підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має посвідчення водія;

- довідкою від 11.04.2025 № 5572/124/45.1-2024, якою підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з постановою від 25.04.2024 серії ЕНА № 1994669 за вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу;

- диском із відеозаписом події.

16. Зокрема на дослідженому Судом записі відеофіксації правопорушення (файл 4623_000123.MP4) на часовій відмітці 01 хв 28 сек, що відповідає часовій позначці 06.04.2025 13:47:50, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, перебуваючи за кермом транспортного засобу, зазначає так зрозуміло, чому я з`їхав, а потім я ж бачу що ви повільно їдете.

А на часовій відмітці 05 хв 58 сек, що відповідає часовій позначці 06.04.2025 13:52:20, на репліку поліцейського, що він сам себе викрив щодо перебування за кермом, ОСОБА_1 відповідає: Та я зрозумів, але ви ж мене не зупинили по факту. Уже все.

17. Також в протоколі про адміністративне правопорушення від 06.04.2025 серії ЕПР1 № 292445 зафіксовані обставини вчинення правопорушення, які не оскаржені у встановленому порядку і вони узгоджуються із іншими дослідженими доказами.

18. Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

VІ. Накладення адміністративного стягнення.

19. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.

20. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

21. Також Суд враховує, що санкція за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

22. Згідно з частиною першою статті 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Водночас, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є власником транспортного засобу.

23. Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у пункті 28 своєї постанови Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23.12.2005 № 14, суди не вправі накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

24. Стосовно позбавлення права керування, то Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, відповідно до якої, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. Тому такій особі, у разі визнання її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

25. Однак зауважує, що її прийнято Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду під час розгляду кримінального провадження, яке 24.02.2020 було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088, у якому особа обвинувачувалася за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі також КК України), тобто у правовідносинах, що регулюються кримінальним законодавством.

26. Так, згідно з пунктом 3 частини першої статті 51 КК України до осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом може бути застосовано позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

27. Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 55 КК України позбавлення права керувати транспортними засобами як додаткове покарання призначається на строк до десяти років.

28. Водночас згідно з пунктом 5 частини першої статті 24 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень може застосовуватись таке адміністративне стягнення позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання).

29. Частиною другою статті 30 КУпАП визначено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

30. Суд відзначає, що у відповідності до правових положень, закріплених у статті 15 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353-ХІІ, особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувати зміст теоретичного модуля типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів та пройти відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

31. Порівнюючи способи викладу абзацу четвертого частини першої статті 55 КК України і частини другою статті 30 КУпАП, Суд приходить до висновку, що це різні покарання як за формою, так і за змістом, оскільки положення КУпАП чітко передбачають, що право, якого порушник може бути позбавлений, повинно бути йому наданим.

32. Окрім того, Суд наголошує, що під адміністративною відповідальністю слід розуміти одну з різновидів правової відповідальності, сутність якої полягає у накладення на осіб, що вчинили адміністративне правопорушення (проступок), адміністративних стягнень, і тягнуть за собою для цих осіб обтяжливі наслідки матеріального чи морального характеру.

Тобто таке стягнення має бути реальним, а не примарним.

33. Така реальність адміністративного стягнення виражається у встановленому порядку його виконання. Зокрема, постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції, зазначеними у пунктах 2-4 частини другої статті 222 КУпАП.

34. Статтею 317-1 КУпАП визначено, що виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

35. У згаданому контексті слід відмітити, що принцип правової визначеності вимагає від національних органів влади поваги до обов`язкового характеру остаточного судового рішення, що є однією з конкретних гарантій, пов`язаних із загальною гарантією справедливого судового розгляду згідно зі статтею 6 Конвенції.

36. При цьому принципова неможливість особи, якій не надавалося спеціальне право, виконати відповідне рішення суду про позбавлення такого права, беззаперечно є порушенням справедливого судового розгляду у відношенні до такої особи.

37. Підсумовуючи викладене, вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, Суд відповідно до статті 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, Суд вважає за доцільне застосувати до громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн 00 коп (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як ним, так і іншими особами.

38. Підстави для застосування іншого, більш м`якого або більш суворого стягнення, відсутні.

39. Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

40. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 36, частина 5 статті 126, статтями 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн 00 коп (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) без позбавлення права керування транспортним засобом і без оплатного вилучення транспортного засобу.

3. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн 60 коп (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, такий штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить 3 (три) місяці з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Бахмацького районного суду Сороколіт Євген Миколайович