Справа № 209/2807/25
Провадження № 3/209/559/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Камянське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючої судді - Левицької Н.В.,

за участі секретаря судового засідання - Погрібної О.В.,

захисника - адвоката Сологуба Д.О.

розглянувши у судовому засіданні адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2025 до Дніпровського районного суду міста Кам`янського з відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №830105 від 11.03.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.03.2025 року о 01 год. 00 хв. по пр. Надніпрянському, керував ТЗ Тойота Королла д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

15.04.2025 захисник ОСОБА_1 адвокат Сологуб Д.О. подав до суду клопотання у якому просить суд закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв?язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що ОСОБА_1 свою провину у вчиненому правопорушенні заперечує через порушення правил складання протоколу про адміністративне правопорушення, відсутність доказів відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, доказів керування транспортним засобом, відсутністю доказів проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння та вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, а відтак провадження у справі має бути закритим. Зокрема звертає увагу суду на те, що датою нібито вчинення адміністративного правопорушення зазначено 03.03.2025, проте сам протокол складено інспектором СРП тільки 11.03.2025, що на 9 днів пізніше від дати виявлення, при цьому з наданих до протоколу доказів не вбачається, що під час складання протоколу та при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про його право користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, що є істотним процесуальним порушенням права на правовий захист особи. Також звертає увагу суду, що протокол містить невірні відомості про особу, а саме прізвище особи та дату народження. Окрім того, зазначає, що з наданого до адміністративного матеріалу відеозапису момент механічного руху та/або зупинки транспортного засобу марки «Тойота Королла» днз НОМЕР_1 не зафіксовано, докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом на відеозаписі відсутні, так як і не зафіксовано ані відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спец засобів, ані відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, ані пропозиції поліцейських особі проходження такого огляду. Окрім цього, з наданого до суду відеозапису вбачається, що відеозйомка епізодична, фрагментарна, не є безперервною, а факт відмови на відеозаписі не зафіксовано, що вказує на порушення працівниками поліції п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026. Також просить суд врахувати, що в матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування автотранспортним засобом, шляхом передачі автотранспортного засобу третій особі, а в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про відсторонення від керування автомобілем відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про відсторонення від керування автомобілем, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак до суду 01.05.2025 подав письмове пояснення, у якому свою провину у вчиненому правопорушенні заперечив та зазначив, що 11.03.2025 за його адресою АДРЕСА_1 з`явився інспектор СРПП старший лейтенант ОСОБА_2 , вручив вже складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №830105 від 11.03.2025 та повідомив, що справа буде направлена до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська. Також ОСОБА_1 зазначає, що вручений йому протокол був оформлений без його участі, зазначена в ньому інформація не відповідала дійсності, а у протоколі невірно зазначено прізвище та дата народження. На зауваження, що не вчиняв нічого незаконного, йому було повідомлено, що усі пояснення можна буде надати у суді. Щодо відмови від підпису у протоколі, вказує про те, що дійсно від підпису відмовився вважаючи його незаконним, проте копію протоколу йому було вручено. ОСОБА_1 у поясненнях також зазначає, що 11.03.2025 та 03.03.2025 не керував автомобілем Тойота Королла н.з. НОМЕР_1 , автомобіль не належить йому. Від проходження огляду на стан будь-якого сп`яніння не відмовлявся, адже пройти огляд йому ніхто не пропонував. Просить долучити до матеріалів справи його пояснення та копію паспорта, клопотання захисника про закриття провадження у справі задовольнити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сологуб Д.О. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, з підстав зазначених у поданому 15.04.2025 клопотанні.

Заслухавши доводи захисника, врахувавши подані письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом № 1376 від 06.11.2015 МВС України.

Також, нормативним актом, який регулює ці правовідносини, є Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015; Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Окрім того, Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно п. 6 Порядку № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п.6 розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, до суду надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №830105 від 11.03.2025, згідно якого водій ОСОБА_1 , 20.07.1966 року, 03.03.2025 о 01 год. 00 хв. на пр. Надніпрянському, керував ТЗ Тойота Королла д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. У протоколі зазначено, що до протоколу додаються: відеозапис з бодікамери, акт огляду, рапорт; також у протоколі міститься запис, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності від підпису «відмовився»;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що огляд проводився у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці; відмовився від проходження та від підпису;

- направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, видане 03.03.2025 о 01 год. 00 хв., згідно з яким водія в результаті огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки та виявлення ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці - було направлено до закладу охорони здоров`я: Перша медична лікарня. Результати огляду: огляд не проводився;

- рапорт від 11.03.2025 інспектора СРПП старшого лейтенанта поліції П. Литвина;

- рапорт від 21.03.2025 ст. спеціаліста-криміналіста СВ ВП №1 Кам`янського РУП капітана поліції А.В. Лавриненко від 21.03.2025;

- рапорт від 24.03.2025 слідчого СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Є.Стасенко;

- Акт перегляду комісією відеозапису з бодікамер під час несення служби в добовому наряді з 08:00 02.03.2025 по 08:00 03.03.2025 екіпажем Друк-421 та СОГ відділення поліції №1 Кам`янського РУП, який складено 25.03.2025 за підписом начальника СРПП ВП №1 Кам`янського РУП, капітаном поліції Є.Назаренко;

- рапорт від 24.03.2025 уповноваженого ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Д.Богомаз;

- DVD-R диск з відео-файлами.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує, що процесуальним документом, який є підставою для розгляду судом справи про адміністративне правопорушення та притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. А тому предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та які визначають суть та містять опис об`єктивної сторони правопорушення.

Як вже зазначено судом, ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед інших доказів і протоколом про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку це посадові особи Національної поліції.

Таким чином, саме на працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, покладений обов`язок надання суду доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06 червня 2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п.9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення №1376: при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)).

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції №1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Згідно рапорту інспектора СРПП ст. лейтенанта поліції Павла Литвина від 11.03.2025, який долучений до матеріалів справи, 03.03.2025 о 01 год. 00 хв. інспектор перебуваючи на добовому чергуванні в складі екіпажу Друк-421 виявив гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував ТЗ Тойота Королла д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ останній відмовився. 11.03.2025 року на гр. ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП ААД№830105.

Поряд з цим, під час розгляду справи судом встановлено, що в протоколі серія ААБ №830105 від 11.03.2025 року, який складено інспектором СРПП ст. лейтенантом поліції Литвин П.М., невірно зазначено прізвище особи, щодо якої складено протокол та рік народження, а саме зазначено « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 »; невірно зазначено місце проживання. При цьому у протоколі внесено запис, що особу встановлено згідно бази ІПНП п/в НОМЕР_2 від 04.04.2025.

Згідно копії паспорта громадянина України № НОМЕР_3 , який видано 17.07.2017, судом установлено, що прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Окрім того, у графі «Дата, час і місце вчинення порушення» протоколу, в порушення вимог Інструкції, не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , зокрема не вказано населений пункт в якому було вчинено правопорушення, натомість лише зазначено: «на пр. Наддніпрянському». Окрім цього, згідно протоколу, подія мала місце 03.03.2025 о 01 год. 00 хв. на пр. Наддніпрянському, проте протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№830105 складено 11.03.2025 об 11 год. 00 хв. пр. Аношкіна, 7/42 м.Кам`янське.

Відповідно до ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, відповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, такий складений у присутності останнього, при цьому у графу «Особа, яка ознайомлена з місцем і часом розгляду справи» та у графу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» внесено запис «відмовився».

Статтею 256 КУпАП визначено, що протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик до посадової особи для складення протоколу про адміністративне правопорушення не звільняє особу, яка складає протокол, від обов`язку дотримання вищезазначених вимог, передбачених ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Згідно наданих письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектор СРПП старший лейтенант ОСОБА_2 11.03.2025 вручив вже складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №830105 від 11.03.2025 за адресою проживання ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_1 . Права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП не роз`яснювались, натомість від підпису ОСОБА_1 відмовився, оскільки вважав протокол незаконним, однак копію такого протоколу отримав.

Окрім цього, з наданої у судовому засіданні захисником копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №830105 від 11.03.2025 встановлюється, що протокол, який скеровано до суду та копія, яка була вручена ОСОБА_1 містить відмінності у внесених до нього даних.

Так, у графі скерованого до суду протоколу «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» внесено записи: особу встановлено згідно бази ІПНП п/в ВХХ571456 від 04.04.2025, натомість у вказаній графі копії врученого ОСОБА_1 протоколу міститься запис: згідно бази ІПНП. Документів, на підставі яких було встановлено особу до матеріалів справи не долучено.

Також у графі скерованого до суду протоколу «До протоколу додаються» внесено запис: відео з бодікамери, акт огляду, направлення, рапорт, натомість у копії врученого ОСОБА_1 протоколу, у вказаній графі відсутній запис про рапорт.

Водночас, як зазначено судом, чинним законодавством, зокрема Кодексом про адміністративні правопорушення України, не передбачено можливості внесення змін та описок в протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Це повністю узгоджується з вимогами ст.19 Конституції України.

Суд зауважує, що провадження під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, без забезпечення прав і законних гарантій особи, що притягається до адміністративної відповідальності із суворим дотримання законності (ст.7 КУпАП) призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема і право користуватися юридичною допомогою адвоката, право знайомитися з матеріалами справи, на підставі яких уповноважена особа приймає рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, заявляти клопотання, подавати докази по справі, тощо.

Зазначені вимоги закону не було дотримано особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення.

За вищевказаних обставин, зокрема, внесення інспектором поліції до протоколу про адміністративне правопорушення змін та відомостей, які не відповідають фактичним обставинам, а також недотримання самого порядку його складення, протокол серії ААД№830105 від 11.03.2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може прийматися судом до уваги, як доказ винуватості особи в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки є неналежним доказом.

Разом з цим, в судовому засіданні досліджено рапорт від 21.03.2025 ст. спеціаліста-криміналіста СВ ВП №1 Кам`янського РУП капітана поліції А.В. Лавриненко та рапорти від 24.03.2025 слідчого СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Є.Стасенко та уповноваженого ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Д.Богомаз, у яких зазначаються обставини руху та зупинки транспортного засобу, встановлення особи водія.

Однак, суд враховує, що виходячи з рішення ВС/КАС по справі №524/5741/16-а від 20.05.2020, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також в підтвердження доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п. 2.5 ПДР відмова водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, надано відеозаписи з бодікамери працівників поліції № 797871 та № 798760.

Судом досліджено відеофайли записів з нагрудних бодікамер працівників поліції з місця події 03.03.2025, яка стала підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

При перегляді відеозапису від 03.03.2025 з бодікамери ОСОБА_4 797871, судом встановлено, що о 01:14:53 до автомобіля у якому знаходиться водій, підходить працівник поліції ст. л-нт поліції Стасенко, називає своє звання та прізвище, запитує чи бачив водій, що він порушує. Також запитує у водія прізвище, ім`я, по батькові та просить пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Водій у відповідь вказує, що не має.

О 01:16:10 ОСОБА_4 за допомогою мобільного телефону, телефонує працівникам СРПП та повідомляє, що зупинений водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння та потрібно під`їхати, при цьому також повідомляє водію, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а саме незв`язна мова та погана координація рухів та те, що зараз під`їде інший екіпаж поліції, які складуть постанову та оформлять протоколи.

О 01:16:53 ОСОБА_4 запитує у водія чи перебуває він у стані алкогольного сп`яніння, на що останній відповідає, що він не пив взагалі. О 01:17:09 на запитання до ОСОБА_1 чому він рухався у цій смузі, останній звертається до працівника поліції: «Давайте попробуємо домовитись», на що працівник поліції ОСОБА_4 відповідає «Ні».

О 01:19 під`їхав екіпаж СРПП на службовому автомобілі, працівник поліції ОСОБА_4 інспекторам СРПП повідомив, що водій рухався проти руху, у стані алкогольного сп`яніння, без прав та без реєстрації.

О 01:20 інспектор СРПП запитує у водія прізвище, ім`я, по батькові, на що водій відповідає ОСОБА_1 , однак документи, що посвідчують особу надати відмовився та зазначив, що йому потрібен адвокат. Надалі, під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 повідомив, що йому потрібно зателефонувати, телефон знайти не зміг, поліцейський зателефонував на його номер, телефон був виявлений у автомобілі. Далі ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля та повідомив, що у нього забрали телефон, на що поліцейський знову зателефонував на номер телефону водія, який був виявлений у автомобілі. О 01:27 ОСОБА_1 намагається комусь зателефонувати.

О 01:28 працівник поліції ОСОБА_4 запитує у поліцейських СРПП чи потрібна їм ще допомога, на що отримав відповідь, що допомога їм не потрібна та вони можуть їхати.

При перегляді відеозапису від 03.03.2025 з бодікамери 798760 інспектора Литвина П.М., судом встановлено, що о 01:19:43 інспектор підходить до автомобіля з боку місця водія, після чого ОСОБА_1 виходить із автомобіля. Інспектор ОСОБА_2 запитує у водія прізвище ім`я по батькові та рік народження, на що водій невиразно повідомляє своє прізвище та підтверджує, що він ОСОБА_5 .

О 01:22:44 ОСОБА_1 зазначає, що йому потрібен адвокат, при цьому на запитання працівників щодо правильності написання його прізвища промовляє ОСОБА_6 , однак документи які посвідчують особу відмовляється надати.

О 01:24:50 ОСОБА_1 виявив бажання зателефонувати адвокату, телефон знайти не міг, після того, як поліцейський зателефонував на його номер, телефон був виявлений у автомобілі. Надалі ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля та знову не зміг знайти телефон, поліцейський знову зателефонував на його номер, відповідно телефон був виявлений у автомобілі. Далі ОСОБА_1 намагається комусь зателефонувати та вказує, що телефонує адвокату.

О 01:28:02 інспектор Литвин П.М. працівникам СОГ повідомляє, що вони можуть їхати, допомога не потрібна.

О 01:30:05 ОСОБА_1 запитує у інспекторів СРПП, що вони у нього хочуть, бо він не розуміє, на що інспектори повідомляють, що їм потрібні документи щоб встановити його особу, оскільки не можуть зрозуміти, як правильно пишеться його прізвище.

О 01:32 інспектор Литвин П.М. запитує у ОСОБА_1 кому він телефонуєте та пропонує допомогу зателефонувати, на що останній відповідає: « ОСОБА_7 , подзвоніть та й і все». Після цього відеозапис о 00:32:47 закінчується.

Суд зазначає, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису передбачено у випадках, зазначених у ст.266 КУпАП. Так, відеофіксація порушення є інструментом прозорості та об`єктивності здійснення працівником поліції своїх повноважень.

Відповідно до правил, визначених п.5 розділу ІІ Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Однак з огляду на дослідженні в судовому засіданні відеозаписи, судом встановлено, що інспектором СРПП ст. лейтенантом поліції Литвин Павлом, грубо порушено вимоги ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно ч. 5 розділу II Інструкції, в частині здійснення безперервності відео фіксації, оскільки фіксація відеозапису з місця події здійснена лише частково, триває до 00:32:47, тобто не забезпечено ведення відеозйомки до завершення. Відеозаписи не містять відео фіксування інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки на відео відсутній запис щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння чи відмови останнього від проходження в установленому порядку такого огляду на місці чи у медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Також відсутній відеозапис складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи Акту перегляду комісією відеозапису з бодікамер під час несення служби в добовому наряді з 08:00 02.03.2025 по 08:00 03.03.2025 екіпажем Друк-421 та СОГ відділення поліції №1 Кам`янського РУП, який складено 25.03.2025 за підписом начальника СРПП ВП №1 Кам`янського РУП, капітаном поліції Є.Назаренко, бодікамера № 798760 інспектора СРПП старшого лейтенанта поліції Литвина П.М. після відеозапису о 01:32 була вимкнена.

Таким чином, суд вважає, що долученими до матеріалів справи відеозаписами, в порушення вимог Інструкції не зафіксовано, що інспектор поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, як і не зафіксовано відмови ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я. Відтак, долучені відеозаписи не можуть слугувати належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки не підтверджують обставин події, яка описана в протоколі від 11.03.2025, який як зазначено судом складений в порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП. При цьому, доказів залучення свідків до огляду на стан сп`яніння у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, матеріали справи не містять.

Щодо долученого до адміністративних матеріалів акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, суд звертає увагу на те, що такий акт не містить дати його складання, відеофіксація складення зазначеного акту під час події відсутня, зазначені у акті ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці відмінні від ознак зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, який складений 11.03.2025.

Також суд не може залишити поза увагою те, що направлення на огляд до медичного закладу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, складено інспектором СРПП ст.лейтенантом ОСОБА_2 03.03.2025 о 01 год. 00 хв., при цьому, як встановлено судом з оглянутого відеозапису від 03.03.2025 з бодікамери 798760 о 01 год. 19 хв. інспектор Литвин П.М. лише підходить до автомобіля та розпочинає встановлення особи, при цьому, момент складання направлення відсутній на відеозаписі.

Зазначене свідчать про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На переконання суду, особа, яка уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинна була чітко дотримуватись визначеної законом процедури для того, щоб стверджувати про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всупереч наведеному, інспектор СРПП ст. лейтенант поліції Литвин Павло Миколайович самоусунувся від виконання покладених на нього обов`язків, та не долучив до матеріалів адміністративної справи належних і допустимих доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 03.03.2025 року від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку. Обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №830105 від 11.03.2025 щодо ОСОБА_1 викликають певні сумніви у діях інспектора поліції, які могли нести формальний та протиправний характер.

Інші належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення особою порушення п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_1 зазначеного складу правопорушення.

Суд зауважує, що в справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (F 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Суд також наголошує, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Принцип презумпції невинуватості відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності з огляду на суворість застосованої до неї санкції (рішення у справах «Lutz v. Germany», § 182; «Schmautzer v. Austria»; «Malige v. France» «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року).

Частиною 3 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені принципи слід констатувати, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд не може перебирати на себе функції захисту чи обвинувачення у справі, зокрема самостійно відшуковувати докази, змінювати фабулу інкримінованого правопорушення, викладену в протоколі (висувати обвинувачення чи змінювати його) тощо. Натомість суддя, в межах протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі поданих доказів встановлює фактичні обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та встановлює наявність складу адміністративного правопорушення відповідно до формулювання інкримінованого правопорушення (обвинувачення) викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, яке повинно відповідати диспозиції відповідної статті Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до судової практики ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), «Бочаров проти України», «Коробов проти України»).

За висновками ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З врахуванням принципу презумпції невинуватості та зазначених вище норм, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 належить тлумачити на його користь. Відповідно до практики ЄСПЛ збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, може свідчити про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно із ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто, доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Повно та всебічно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, взявши до уваги пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та вислухавши його захисника, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, коли відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 287 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Кам`янського.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА