Справа № 510/537/25 Провадження 3/510/640/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2025 року м. Рені
розглянувши матеріали в режимі відео-конференції, які надійшли від відділення № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в в/ч НОМЕР_1 - прикордонник, мешк. за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст.124 КУпАП, зміст ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснено, клопотань не надходило,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Громадянин ОСОБА_1 , 06.03.2025 р. о 13 год. 40 хв. на 282 км. автодороги М -15 Одеса Бухарест, керуючи транспортним засобом марки д/н «VOLVO» д/н НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням, перед початком обгону не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом марки «RENAULT» д/н НОМЕР_3 під керуванням гр. ОСОБА_2 та здійснив з`їзд в кювет, чим порушив: п.12.1. ПДР - ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; та п.14.2. ПДР а) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.
За даним фактом, відносно ОСОБА_1 , складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.
Клопотання № 2696 від 18.04.2025 р., адвоката про участь у судовому засіданні в режимі відео-конференції, задоволено в протокольній формі.
ОСОБА_1 та його захисник у судовому засіданні провину не визнали, дали пояснення по суті правопорушення.
У судовому засіданні, під фіксацію були допитані, у якості свідка:
ОСОБА_2 , який пояснив, що він з донькою рухався в бік м. Рені. Попереду нього їхало авто, і він вирішив його обігнати. Увімкнув габарити, подав сигнал про намір повороту (перестроювання) ліворуч, та почав обгін. Швидкість була десь 105-110 км/г. Але підтвердив, що не переконався в тому, чи хтось позаду, намагається його обігнати. Провину свою визнав. Додав, що зі слів ОСОБА_1 , при дачі пояснень працівникам поліції, після ДТП, ОСОБА_1 пояснював, що він набрав дуже велику швидкість, щоб здійснити обгін. Яка була швидкість пояснити не зміг, але додав, що набагато більше ніж 110 км/г., з якою він сам рухався.
ОСОБА_3 , який пояснив, що він із своїм побратимом, ОСОБА_1 , служать у прикордонній частині в м. Рені. В той день, 06.03.2025 р. вони їхали до м. Рені з м. Одеса. Яка була швидкість авто, пояснити не зміг. Додав, що коли вони з ОСОБА_1 пішли на обгін, машина яка їхала попереду, почала свій обгін, тому вони вдарились правим переднім боком у лівій бік, кого обганяли. Пояснив, що ОСОБА_1 не встиг уникнути зіткнення з авто попереду себе. Тому їх викинуло у кювет.
ОСОБА_4 , яка пояснила, що вони з батьком їхали до м. Рені. Десь на середини дороги між с. Орлівка та м. Рені, її батько вирішив вчинити обгін авто, яке рухалося попереду. Швидкість з якою батько рухався була більше 100 км/г, але не більше 110 км/г. Уточнила, що авто яке намагалося їх обігнати, рухалось дуже швидко. Додала, що чула, як ОСОБА_1 , коли давав пояснення працівникам поліції, уточнив що рухався із швидкістю десь приблизно 150 км/г.
Суд вважає необхідним вказати, що ОСОБА_2 , постановою суду від 15.04.2025 р. визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Суд, заслухавши пояснення учасників, ознайомившись з матеріалами справи, встановивши обставини передбачені ст.280 КУпАП, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, поясненнями свідків.
Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Своїми діями, які виразились у порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, а саме: п.12.1., п.14.2. ПДР України, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
На підставі статті ст.33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника суддя виходить з наступного.
Відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності в протоколі та в матеріалах справи, відсутні.
Обставин, що обтяжують відповідальність особи, відповідно до ст.35 КУпАП, судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність, відповідно до ст.34 КУпАП, суд визнає те, що ОСОБА_1 є військовим, боронить державу.
Слід зазначити, що доказом того, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд вважає сам факт дорожньо-транспортної пригоди. Тобто: якби ОСОБА_1 рухався із меншою швидкістю, він встиг би загальмувати. Тобто: ОСОБА_1 не вистачило часу для зупинення авто, саме тому, що швидкість була дуже великою. Тобто: ОСОБА_1 не дотримувався безпечної швидкості руху, яка дозволяє у разі виникнення будь-яких перешкод, своєчасно запобігти ДТП. Тобто: він порушив п.12.1. та 14.2. ПДР.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У статті 22 КУпАП закріплено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним керуючись тим, що категорія (поняття) малозначність означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.
Враховуючи ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що тяжких наслідків від вчиненого не настало, що в сукупності на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, тому суддя дійшов висновку, що можливо, відповідно до ст.22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.
Саме усне зауваження суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки правопорушника в подальшому, а також спів-мірним скоєному ним правопорушенню.
З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 35, ст. 124, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, звільнивши від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі закрити.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.ст. 32, 32-1 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду, який виніс постанову.

Суддя І.Д. Бошков