Справа № 392/609/25
Провадження № 3/392/385/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з СПД №1 (м. Новомиргород) Відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 205201 від 26.12.2024 року вбачається, що 25.12.2024 року о 23 год 55 хв. в с. Злинка по вул. Велігіна, 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння огляд на стан визначення алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, проводився на місці за допомогою алкотестера Драгер, результат якого показав 1,69 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 подав заяву, зареєстровану судом 01.05.2025 року за вх. №4379, в якій зазначив, що вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнає, обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності та працівниками поліції на обґрунтування його вини не надано належних доказів, таких як відеозапис, а тому просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву ОСОБА_1 , оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставин справи, приходжу до наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За змістом ст. ст. 254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і на яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції направлено матеріали справи, які досліджені судом під час розгляду справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 205201 від 26.12.2024 року; тестування ОСОБА_1 на алкоголь від 26.12.2024 року до протоколу №ЕПР1№205201, результат якого складає 1,69% (чек «Драгер 6820»); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідки начальника СПД №1 (м. Новомиргород) ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області В.Резніченка про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та отримання ним посвідчення водія; копію посвідчення водія ОСОБА_1 ; заяву на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс - повідомлення.

Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п. 5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Тобто, здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити результати проходження огляду на визначення стану алкгогольного сп`яніння, у протоколі про адміністративне правопорушення, але й надати докази, які підтверджують наявність цих результатів, зокрема, відібрати пояснення свідків з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

Відповідно до опису матеріалів справи засвідченого поліцейським СПД №1 (м. Новомиргород) ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП В. Данільченко, перелік документів, що додані працівником поліції при подачі справи до Маловисківського районного суду Кіровоградської області зазначено: роздруківка «Драгер»; протокол; акт; заявка; довідки; копія супровідного листа. При цьому, не додано технічного запису на якому зафіксовано вчинене ОСОБА_1 інкриміноване адміністративне правопорушення та процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, як і не додано доказів не можливості фіксування за допомогою технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів працівником поліції не додано письмових пояснень двох свідків у присутності яких проведено огляд ОСОБА_1 .

Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та доданий до нього чек Драгер з результатом огляду, за відсутності інших об`єктивних доказів (таких як: керування транспортним засобом; зупинка транспортного засобу за фактом порушення водієм правил дорожнього руху; процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результати такого огляду, дії працівників поліції та дії особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та процедура складання протоколу) на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, досліджені судом матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять належних доказів, на підставі яких можна було б встановити процедуру проходження огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та дотримання працівниками поліції вимог чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, використанням спеціальних технічних засобів на яких зафіксовано вказані обставини, процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а в разі неможливості застосування таких засобів зафіксувати проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків з відібранням у них письмових пояснень та долучення їх до матеріалів адміністративної справи, на підставі чого, суд доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпціє, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 130, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 266, 268, 280 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова