головуючий у суді І інстанції Сергієнко Г.Л.
провадження № 33/824/1812/2025
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Дениса Борисовича на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 04 лютого 2025 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22 листопада 2024 року серії ЕПР1 № 179932, ОСОБА_2 22 листопада 2024 року о 17 год. 50 хв. у м. Києві, вул. Борщагівська, 173, керуючи автомобілем марки «Ford Fосus», д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надала перевагу у русі автомобілю марки «Audi А4», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтись, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Audi А4», д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги пункту 10.3 Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 лютого 2025 року провадження у справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 04 лютого 2025 року та прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції базує своє рішення виключно на підставі висновку експерта, не викликав і не допитав потерпілу особу.

Вказує, що в оскаржуваній постанові не наведено підстав, чому суд приймає за основу покази особи, яка притягається до відповідальності, а не пояснення ОСОБА_1 . Не зазначено, чому покази потерпілого є технічно неспроможними, а лише констатовано указаний факт.

Зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі протоколу та зазначив про вину саме ОСОБА_1 у настанні ДТП, хоча мав встановити виключно наявність або відсутність у діях ОСОБА_2 порушення пункту 10.3. ПДР України.

Щодо механізму ДТП, апелянт посилається на те, що водій ОСОБА_1 їхав у середній смузі руху позаду водія ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_2 перебувала у правій смузі руху. Водій ОСОБА_2 , знаходячись попереду та у правій смузі руху, вирішала перевлаштувати в середню смугу руху, внаслідок чого і трапилось ДТП.

Цей механізм ДТП, як і порушення п.10.3. ПДР, вичинені водієм ОСОБА_2 .

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. підтримав вимоги апеляційної скарги та додатково зазначив про те, що первинні пояснення учасників ДТП відрізняються від вихідних даних експертиз. Експерт ОСОБА_3 притягався до дисциплінарної відповідальності, дія його свідоцтва у 2022 році призупинялася, у подальшому воно було анульовано, а на теперішній час відновлено. Пояснення ОСОБА_1 протягом розгляду справи не змінювалися. Зі схеми ДТП вбачається, що місце зіткнення знаходиться на півні правих коліс ОСОБА_1 , що свідчить про те, що він не міг завдати удару і одразу зупинитися.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Тимошенко В.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що пояснення ОСОБА_2 під час розгляду справи не змінювалися, а уточнювалися. Експерт досліджував пояснення обох водіїв і перевіряв їх на технічну спроможність. Схема ДТП підписана обома учасниками.

Заслухавши пояснення захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності та представника потерпілого, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом частини 1 статті 9 КУпАП невід`ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема наявність реальної можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають об`єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Умовою адміністративної відповідальності за вказаною нормою є сукупність таких обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 порушила пункт 10.3 ПДР України.

Пунктом 10.3 ПДР передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

У своїх письмових поясненнях, які додані до протоколу, ОСОБА_2 зазначила, що 22 листопада 2024 року о 17 год. 50 хв. керуючи транспортнім засобом марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_3 , у м. Києві по вул. Борщагівська 173 при перелаштуванні з крайньої правої смуги в середню пересвідчилась у відсутності в середній смузі інших ТЗ, увімкнула покажчик лівий та почала маневр. При вирівнюванні ТЗ в середній смузі відчула удар зліва. Злякавшись, зупинила ТЗ у тій полосі, де знаходилась (середня), побачила авто позаду в лівій крайній полосі з пошкодженнями. Його попередження про маневр (поворотнік) в середню полосу не бачила. Зіткнення з «Audi», АІ65900Т.

ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях, які додані до протоколу, зазначив, що 22 листопада 2024 року о 17 год. 10 хв. керуючи транспортним засобом марки «Audi А4», д.н.з. НОМЕР_4 , в м. Києві, їдучи по вул. Борщагівська, 173, рухаючись у середній полосі отримав удар від авто марки «Ford». «Ford», рухаючись у правій полосі намагався перестроїтись у його полосу, при цьому зробивши аварійний удар.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додана схема місця ДТП від 22 листопада 2024 року.

Апеляційний суд зауважує, що указана схема ДТП відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, містить сталі орієнтири, які дають можливість однозначно встановити місце ДТП, має позначення місць зіткнень транспортних засобів.

Крім цього, указана схема підписана усіма учасниками ДТП без будь-яких зауважень.

На вказаній схемі ДТП відмічене позначкою місце зіткнення автомобіля марки «Ford Fосus» та «Audi А4».

Відповідно до схеми після ДТП автомобіль марки «Ford Fосus» після зіткнення був розташований у середній смузі на відстані 8 м від місця зіткнення.

На схемі ДТП зазначено, що після зіткнення автомобіль «Audi А4» знаходився у лівій смузі руху.

Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_3 від 09 січня 2025 року № 002/25 за результатами проведення авто технічного дослідження обставин та механізму ДТП встановлено, що:

1) в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Audi А4», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з технічними вимогами пп. 10.1, 10.3 ПДР;

2) дії водія автомобіля «Audi А4», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не відповідали технічним вимогам пп. 10.1, 10.3. ПДР;

3) в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Fосus», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повинна була діяти згідно з технічними вимогами пп. 10.1, 10.3 ПДР;

4) дії водія автомобіля «Ford Fосus», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 відповідали технічним вимогам пп. 10.1, 10.3 ПДР;

5) у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП перебувають дії водія автомобіля «Audi А4», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам пп. 10.1, 10.3 ПДР.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 та його представником не надано будь-яких доказів на спростування указаного висновку.

Заявляючи про відхилення апеляційним судом указаного висновку експерта, представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. посилався на те, що первинні пояснення учасників ДТП відрізняються від вихідних даних експертиз.

Однак указані доводи повністю спростовуються змістом висновку експерта та письмових пояснень учасників ДТП, які наявні у матеріалах справи.

Посилання на те, що експерт ОСОБА_3 притягався до дисциплінарної відповідальності та дія його свідоцтва на певний час призупинялася, самі по собі, без надання доказів на спростування наданого ним висновку експерта, не є підставою для відхилення судом такого висновку як доказу.

За змістом статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішній переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, дослідивши наведені вище докази у їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дані, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_2 здійснювала перестроювання та порушила пункт 10.3 ПДР України, не відповідають дійсним обставинам справи та іншим наявним доказам (схемі ДТП, письмовим поясненням учасників, висновку експерта).

Указані обставини також повністю підтверджуються розташуванням транспортних засобів після ДТП, які зафіксовані схемою ДТП, яка без зауважень підписана обома учасниками.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Дениса Борисовича залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 04 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова