Справа № 646/3245/25
№ провадження 3/646/1219/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2025 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Сіренко Ю.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , старший офіцер сил підтримки військової частини, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адімінстартвине правопорушення серії ДНХІ №2/1611 від 31.03.2025 року встановлено, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №210 від 23.07.2024 року майор ОСОБА_1 був призначений наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) №360 від 12.07.2024 на посаду начальника інженерної служби сил підтримки військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 , а з 23.07.2024 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. 31.08.2024 року майор ОСОБА_1 прийняв справи та посаду начальника інженерної служби сил підтримки військової частини НОМЕР_1 на якій перебував до 26.01.2025 року.

17.03.2025 року згідно рапорту начальника служби засобів ураження озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 стало відомо, що прийом - передача обліку та матеріальних засобів інженерної служби сил підтримки була зроблена по даним фінансово-економічної служби в зв`язку з ненаданням старшим офіцером служби сил підтримки військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 облікових документів, а саме книги обліку наявності та руху військового майна (додаток 47 наказу МОУ від 17.08.2017р. №440). В рапорті також зазначається, що з моменту створення військової частини НОМЕР_1 , з її обліку жодного разу не проводилось списання використаних боєприпасів. Крім того, звірка з органом забезпечення військовою частиною НОМЕР_4 (який здійснює постачання інженерних боєприпасів) не проводилась, Згідно первинних документів, було виявлено неодноразове отримання майором ОСОБА_1 військового майна (інженерних боєприпасів) на військову частину НОМЕР_1 , які не були відображені в облікових документах інженерної та фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , що унеможливлює достовірний облік інженерних засобів ураження.

Таким чином, неналежне виконання своїх службових обов`язків начальником інженерної служби сил підтримки військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 та не проведення своєчасного обліку та списання військового майна (інженерних боєприпасів) привело до втрати достовірності обліку інженерних боєприпасів у військовій частині НОМЕР_1 . Майор ОСОБА_1 в порушення вимог абзацу 11 статті 83 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п. 51 розділу X наказу МОУ від 17.08.2017 №440 «Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України», згідно якого майор ОСОБА_1 мав вести облік і складати звітність у встановленому порядку, щомісяця проводити звірку з підрозділами і підпорядкованим особовим складом частини, проводити звірку облікових даних, в установлені терміни проводити перевірку підрозділів відповідно до своїх обов`язків із складанням відповідних актів (рапорту). Рапорти про проведені щомісяця перевірки підрозділів, за час перебування на посаді з 31.08.2024 по 26.01.2025, майор ОСОБА_1 відповідно до своїх обов`язків, письмово командиру військової НОМЕР_5 не подавав.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

В силу ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не є обов`язковою.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15 травня 2008 року, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КупАП визнається недбале ставлення військової службової особи до військової служби , вчинене в умовах особливого періоду.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХІ №2/1611 від 31.03.2025 року, складеного начальником групи ситуаційно-координаційної діяльності та розгляду звернень громадян ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 , матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 відносно майора ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), який затверджений Законом України К548-ХІУ від 24 березня 1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.

З огляду на наведене, слід прийти до висновку, що всупереч інтересам служби та порушення наведених вимог нормативно-правових актів, майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - начальником інженерної служби сил підтримки військової частини НОМЕР_1 , неналежно виконував свої службові обов`язки, чим вчинив військове адміністративне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Усі без винятку військовослужбовці зобов`язані сумлінно виконувати вимоги військової присяги, Статутів Збройних Сил України та наказів командирів (начальників). Усе це визначає особливості військових правовідносин, внутрішнього порядку в Збройних Силах, характер і суспільну небезпеку правопорушень, які можуть мати місце, та юридичну відповідальність за них.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме соціальний аспект кваліфікації військових адміністративних правопорушень, суспільну небезпеку і шкоду від вчинення військовослужбовцями адміністративно-карних дій, завдання шкоди позитивному авторитету військовослужбовця і в цілому Збройним Силам України, його особу, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень, до правопорушника за доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією цієї статті.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, враховуючи характер правопорушення та особу, стосовно якої складено протокол.

Керуючись ст. 172-20, ст.283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення до виконання постанови в частині стягнення штрафу 3 місяці.

Строк пред`явлення до виконання постанови в частині стягнення судового збору 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя - Ю.Ю.Сіренко