Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/427/25
Єдиний унікальний №733/630/25
Постанова

Іменем України

07 травня 2025 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 та

адвоката Карапиша Б.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (м.Ічня) Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильків Шполянського району Черкаської області, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, маючого на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , безробітного, ІПН: НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

23 березня 2025 року о 00-25 год ОСОБА_1 на вул. Миру в с-щі Парафіївка Прилуцького району Чернігівської областікерував транспортним засобом Kia Sorento, державний номерний знак НОМЕР_2 , і від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засідання ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 23 березня 2025 року він повертався до с. Світанок зі с-ща Парафіївка, де забрав свій автомобіль та співмешканку з її знайомими. У с-щі Парафіївка його зупинили працівники поліції та повідомили, що він порушив комендантську годину, а також запропонували пройти тест на алкоголь, оскільки відчувався запах спиртного, на що він відмовився, пояснивши, що його неодноразово зупиняли працівники поліції та пропонували пройти тест на алкоголь, який показував негативний результат. Вважає така поведінка працівників поліції по відношенню до нього була несправедливою, так як алкоголю у той день він не вживав. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції відпустили його з можливістю у подальшому керувати своїм автомобілем.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні показали, що 22.03.2025 року ОСОБА_1 на своєму автомобілі забрав їх з одного із закладів в с-щі Парафіївка, який з ними алкогольних напоїв не вживав, так як заклад вже був закритий і від останнього не відчувався запах алкоголю.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що у березні 2025 року співмешканка ОСОБА_1 зателефонувала йому та попросила забрати останнього з м. Пирятин, на що він погодився. Забрав він ОСОБА_1 приблизно о 22-00 год та привіз його до центу с-ща Парафіївка приблизно опівночі, після поїхав назад в м. Прилуки. Запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 він не відчував.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху повинні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Зокрема, п. 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, органом поліції наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 279048 від 23 березня 2025 року, довідку ВП № 2 (м.Ічня) Прилуцького РВП про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, довідку ВП № 2 (м.Ічня) Прилуцького РВП про відсутність відомостей про належність транспортного засобу Kia Sorento, державний номерний знак НОМЕР_2 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.03.2025 року, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився.

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими та такими, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення.

Суд критично ставиться до посилань ОСОБА_1 про те, що працівники поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення надали у подальшому можливість йому керувати транспортним засобом та адвоката Карапиша Б.В. про те, що працівниками поліції були порушені вимоги у частині не відібрання письмової розписки про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки з переглянутого відео з нагрудної камери поліцейського чути як останній вказав про те, що автомобіль залишається на узбіччі, так як керувати ним ОСОБА_1 не може у зв`язку з наявними у нього ознаками алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, відсутність письмової розписки іншого водія, який би забезпечив доставку автомобіля ОСОБА_1 до місця проживання останнього, не спростовує факту відсторонення працівниками поліції ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Посилання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 не вживав з ними спиртних напоїв, від якого не відчувався запах алкоголю, ніяким чином не спростовує факту відмови ним пройти огляд на стан сп`яніння.

На думку суду, такі дії ОСОБА_1 , з урахуванням оглянутого у судовому засіданні відео, свідчать про відмову ним від виконання законних вимог працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому в останнього, могли виникнути обґрунтовані сумніви щодо можливого перебування водія за кермом у нетверезому стані, який керував транспортним засобом під час комендантської години, в автомобілі якого також знаходилися особи з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, суд зазначає, що виконання п. 2.5 ПДР є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Поліцейські не повинні умовляти водія пройти огляд, достатньо пред`явити одну вимогу, за відмову від виконання якої настає відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, тому не надання останньому копії направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ніяким чином не вплинуло на порушення порядку огляду його на стан сп`яніння, враховуючи також ту обставину, що останній особисто не звертався до лікарні для проведення ним огляду на стан сп`яніння.

Що стосується тверджень адвоката Карапиша Б.В. про не роз`яснення працівником поліції прав ОСОБА_1 на думку суду, хоча і є слушним, однак у суді не доведено, яким правами через свою необізнаність не мав змоги скористатися останній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому із самого протоколу вбачається, що ОСОБА_1 у графі про роз`яснення прав і обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, поставив особистий підпис.

Суд відхиляє твердження адвоката Карапиша Б.В. про те, що наданий до матеріалів справи відеозапис є недопустимим доказом, так як не підтверджений електронним цифровим підписом, оскільки згідно норм КУпАП проведення процедури накладення кваліфікованого цифрового підпису під час подачі будь-яких доказів, зокрема органами поліції, не передбачено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за яке він повинен нести адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 у дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Особа, притягнута до адміністративної відповідальності, зобов`язана сплатити штраф не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.

У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП, який становитиме 34 000 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М. Овчарик