Дата документу 05.05.2025Справа № 554/4506/25
Провадження № 3/554/769/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2025 р. м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Горбунова Я.М., за участю прокурора Чуйка Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце служби і посадана момент вчинення адміністративного правопорушення: військова частина НОМЕР_1 , капітан, командир роти матеріального забезпечення, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-XII зі змінами, визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено вУкраїні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався і який діє до даного часу.

ОСОБА_1 відповідно до наказу №35 від 10.11.2022 командира військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду командира роти матеріального забезпечення, з 10.11.2022 справи та посаду прийняв.

Відповідно до примітки до ст. 172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов?язків, або виконують такі обов?язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Згідно ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_1 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України,додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Встановлено, що поданням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.03.2023 року №1060 повідомлено, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 була проведена перевірка за фактами невжиття посадовими особами військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 заходів щодо притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовців, які вживали алкогольні напої (наркотичні засоби) на території військових частини та/або виконували обов?язки військової служби в нетверезому стані. Перевіркою встановлено, що у грудні (за листопад) 2022 року, у січні 2023 року (за грудень 2022 року), у лютому (за січень) 2023 року посадовими особами військових частин НОМЕР_4 , НОМЕР_3 та роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 було безпідставно погоджено до виплати 333 503,30 гривень.

Встановлено, що капітан ОСОБА_1 проходив службу на посаді командира роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 . У грудні 2022 року додатково виконував обов?язки командира взводу радіаційного, хімічного та біологічного захисту та командира 1180 взводу охорони військової частини НОМЕР_1 .

Командир 1180 взводу охорони військової частини НОМЕР_1 перебуває у безпосередньому підпорядкуванні командира військової частини НОМЕР_1 .

Право віддання письмових наказів належить командиру військової частини НОМЕР_1 .

Дисциплінарна практика стосовно військовослужбовців ведеться в кожному структурному підрозділі військової частини НОМЕР_1 .

Відповідальними особами, на яких покладається ведення дисциплінарної практики та складання протоколів про скоєння військових адміністративних правопорушень є командири військових частин та підпорядкованих підрозділів.

У грудні 2022 року було встановлено факт перебування у стані алкогольного сп?яніння військовослужбовця НОМЕР_5 взводу охорони військової частини НОМЕР_1 штаб-сержанта ОСОБА_2 (висновок про стан сп?яніння від 26.12.2022).

При поданні рапортів на виплату премії (вх №57 від 01.01.2023) та додаткової винагороди (вх. №56 від 01.01.2023) за грудень 2022 року виконуючим обов?язки командира НОМЕР_5 взводу охорони військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_1 штаб-сержанта ОСОБА_2 не було зазначено як такого, що має підставу для позбавлення премії та додаткової винагороди.

Таким чином, премія та додаткова винагорода були виплачені в повному обсязі. Загальна сума переплати за грудень 2022 року штаб-сержанту ОСОБА_2 склала 36 720,40 гривень (розрахунок станом на 12.05.2023).

Капітаном ОСОБА_1 не було складено протокол про військове адміністративне правопорушення відносно штаб-сержанта ОСОБА_2 . Про будь-які чинники, що перешкоджають це робити, доповідей у встановленому порядку не надавав.

Відповідно до статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, протоколи про правопорушення мають право складати командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) (статті 172-10 - 172-20, крім правопорушень, вчинених поліцейськими поліції особливого призначенняНаціональної поліції України під час дії воєнного стану).

Абзацом 2 пункту 5 розділу XVI наказу МО України "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" від 26.06.2018 року №260 (зі змінами) визначено, що військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп?яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Пунктом 8 розділу XXXIV наказу МО України "Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних

Сил України та деяким іншим особам" від 25.01.2023 №44 зазначено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів.

Пунктом 9 розділу XXXIV наказу МО України "Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" від 25.01.2023 №44 вказано, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Абзацом 2 пункту 14 розділу XXXIV наказу МО України "Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України та деяким іншим особам" від 25.01.2023 №44 визначено, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов?язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп?яніння, - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

Відповідно до пункту 3.1.9. наказу МОУ «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» №300 від 16.07.97 (зі змінами на момент вчинення порушення) усі посадові особи військової частини (з?єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Силу України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов?язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини.

Відповідно до статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Силу України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов?язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов?язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Відповідно до статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Силу України командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров?я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Відповідно до статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Силу України, Командир (начальник) зобов?язаний: знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об?єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за стан дисципліни у військовому з?єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов?язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Враховуючи викладене, виконуючим обов`язки командира 1180 взводу охорони військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою, в умовах особливого періоду, неналежним чином виконував обов?язки військової служби, а саме, всупереч вимог статей 254, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статей 11, 12, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Силу України та статті 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи за місцем виконання своїх службових обов?язків за адресою: АДРЕСА_2 не зазначив підстав, що передбачають позбавлення штаб- сержанта ОСОБА_2 премії та додаткової винагороди за грудень 2022, під час подання відповідних рапортів.

Дані обставини виявлено прокурором в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000025 від 17.03.2023 р. за ч. 4 ст. 425 КК України, кримінальне провадження закрито постановою про закриття кримінального провадження від 07.02.2025 р.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності у діях правопорушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через 3 місяця з дня прийняття рішення про закриття кримінального правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення після закриття кримінального провадження надійшов до суду 01.04.2025 р.

Судом вжито передбачених процесуальним законодавством заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи, зокрема, направлення судових повісток за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, на офіційному сайті Судової влади в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду» дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні.

Крім того, ОСОБА_3 достовірно обізнаний про складання відносно нього проколу про адміністративне правопорушення, поставив підпис та ознайомився з протоколом, що свідчить про його обізнаність про розгляд справи у суді.

3 отриманих судом матеріалів, в тому числі даних протоколу про адміністративне правопорушення, СМС-повісток про підтвердження доставлення повідомлення в застосунок «Viber» вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достовірно відомо про факт складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в Шевченківському районному суді міста Полтави. Клопотань про ознайомлення з матеріалами справи та заперечення на протокол від останнього не надходило.

При цьому, суд зазначає, що в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (AleksandrShevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що з протоколом не погоджується. Від ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із його відрядженням згідно бойового розпорядження, на підставі витягу з наказу №225 від 09.08.2024 р.

Проте, на думку суду, ОСОБА_1 , наділений правом подати письмові заперечення та докази по справі, своїм правом не скористався, а подав лише заяву про відкладення розгляду справи, і таку поведінку особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює, як спосіб захисту з метою затягування строків розгляду справи та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме, недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 28.03.2025 р., повідомленням про кримінальне правопорушення, витягом з наказу від 25.10.2022 р., витягом з наказу від 23.12.2022 р. №211 ад, протоколом допиту свідка від 15.11.2024 р., витягом з наказу від 22.03.2023 р. №111 ад, актом службового розслідування №98, який встановлює причини та наслідки порушень із боку ОСОБА_1 , витягом з наказу від 20.05.2023 р. № 79 згідно якого ОСОБА_1 піддано дисциплінарному стягненню за виявлені правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 від 17.04.2023 р., в яких він фактично визнав факт вчинення дій, які зазначені у протоколі, пояснивши їх причинами суб`єктивного характеру, а саме, недостатність уважності, значна перерва у військовій службі, велике службове навантаження, рапортом виплат за сумлінне виконання службових обов`язків за грудень 2022 р., рапортом за виплату додаткової винагороди за грудень 2022 р., висновком про результати медичного огляду з метою встановлення факту психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів №1642 від 26.12.2022 р., розрахунком виплат станом на 22.03.2023 р., постановою про закриття кримінального провадження від 07.02.2025 р., витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2022 р.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та положення закону в редакції станом на дату вчинення правопорушення, дата подання рапортів 01.01.2023 р., до внесення змін ЗУ №2839-ІХ від 13.12.2022 р., який набрав чинності 27.01.2023 р.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставівикладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягувач: Полтавська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері центрального регіону (м. Полтава, майдан Незалежності, 1 Б).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Я. М. Горбунова