Справа № 945/461/25
Провадження № 33/812/177/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Брюханова Дмитра Борисовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Брюханова Дмитра Борисовича на постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

08 квітня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Брюханов Д.Б. подав апеляційну скаргу на постанову суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції були допущені порушення Інструкції з їх складання. Так у примірнику протоколу, що був направлений для розгляду до суду у пункті 14 «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті правопорушення» наявний запис «на окремому аркуші», тоді як у примірнику, який був виданий на руки ОСОБА_1 , такий запис відсутній.

Також у примірнику протоколу, що був направлений суду, у пункті 15 «Тимчасово вилучені документи» наявний запис «п/в ВАЕ 766008», у відповідному пункті протоколу, що був виданий працівниками поліції ОСОБА_1 , такий запис відсутній.

Крім цього викликає сумніви підпис свідка ОСОБА_2 , який виглядає ідентичним у протоколі про адміністративне правопорушення, який направлений до суду та у поясненнях, що були цим свідком надані. Однак зовсім іншим він є у примірнику протоколу, що був виданий на руки ОСОБА_1 .

З цих підстав апелянт зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 264340 від 07.03.2025 не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні були допущені порушення вимог статті 254 КУпАП, пункту 2.2 Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.03.2015 року № 3/02-15, Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, а також порушені законні права особи на захист.

Крім того апелянт посилався на порушення Інструкції залученням до огляду особи на стан алкогольного сп`яніння лише одного свідка.

З цієї підстави апелянт просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою сатті 130 КУпАП.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами

особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 264340, складеного 07 березня 2025 року вбачається, що цього дня о 02 год 02 хв, рухаючись в районі будинку 25 по вул. Гагаріна в с-щі Ольшанське, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Тойота Авенсіс, номерний знай НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер Alkotest 6820 ARNE 0019, тест 320, результат огляду склав 0,48 проміле.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився.

Зазначені обставини повністю підтверджуються доданим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом з боді камери поліцейського.

З огляду на досліджені докази та наведені норми права, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо доводу апеляційної скарги про відмінності у примірниках протоколу про адміністративне правопорушення, який був наданий суду та виданий на руки ОСОБА_1 , суд оцінює його критично з огляду на таке.

Відповідно до статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Обов`язок зі збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; за наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Додатком 16 до Інструкції визначено, що бланк протоколу про адміністративне правопорушення являє собою комплект із двох аркушів паперу розміром 297х2010мм (+/-0,5 мм), масою 80 г/м-2 і складається з протоколу та копії. Протокол і копія надруковані на самокопіювальному папері. Серія протоколу складається з літеро сполук і цифр. Номер зазначається шестизначним цифровим показником.

Отже, апеляційний суд вважає, що протокол містить усі передбачені Інструкцією реквізити, у ньому чітко зазначена фабула обвинувачення, належним чином заповнені усі, визначені формою протоколу розділи, тому суд вважає, що протокол оформлений належним чином та містить достатньо повну інформацію для визначення правомірності дій водія ОСОБА_1 .

Крім цього, суд враховує, що складання протоколу про адміністративне правопорушення є лише процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення (Постанова від 19 червня 2019 року у справі № 638/3490/18).

Згідно приписів статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та неспростовним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Також протокол не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а лише фіксує правопорушення, яке у подальшому є предметом розгляду у суді.

При розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності суд оцінює протокол лише у сукупності з іншими наявними у справі доказами та їх аналізом.

У справі, яка переглядається, дійсно наявні розбіжності у примірниках протоколу про адміністративне правопорушення, які були надані суду та особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зокрема у примірнику, наданому суду зазначено, що пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викладені на окремому аркуші, а вилученими документами зазначено «п/в ВАЕ 766008». У примірник, що був виданий на руки ОСОБА_1 , такі записи відсутні.

Досліджуючи цей доказ апеляційної скарги, суд доходить висновку, що ці записи жодним чином не викликають сумніву у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено результатом тестування на місці зупинки транспортного засобу.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 березня 2019 року у справі № 712/7385/17 сформулювала висновок, що дії суб`єкта владних повноважень щодо складання протоколу без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують її права.

У справі, яка переглядається, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується також особистими поясненнями ОСОБА_1 , які викладені на окремому аркуші та підписані ним власноруч, актом огляду на стан сп`яніння та поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Довід апеляційної скарги про невідповідність підписів свідка суд оцінює як неспроможні, оскільки належність особі підпису може бути підтверджена чи спростована тільки висновком експерта. Апелянт спеціалістом у цій галузі права не є. Клопотання про призначення експертизи апелянт не заявляв.

Крім того за правилами статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. За участі двох свідків огляд проводиться тільки у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Отже, оскільки огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився з застосуванням технічних засобів відеозапису, то участі свідків у цьому випадку не потребувалось.

Також суд враховує те, що при розгляді даної справи суд позбавлений можливості оцінювати правомірність дій працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки дії працівника поліції за правилами КАСУ не оскаржувались та неправомірними не визнані.

Отже в межах наявної справи оцінюється лише правомірність дій водія ОСОБА_1 .

Таким чином, встановлені на підставі наявних у справі доказів обставини, забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту порушення ним вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Брюханова Дмитра Борисовича залишити без задоволення.

Постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук