Тарутинський районний суд Одеської області
_____________________________________________________________________________________
Справа № 514/318/25
Провадження по справі № 3/514/201/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді - Кирилюк І.М.,

розглянувши матеріали протоколу, які надійшли з відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Токмак Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2025 року до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли зазначені матеріали протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №000733Е від 11.02.2025 р., складеним начальником віпс «Височанське» ОСОБА_2 11.02.2025 о 19 год 15 хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від віпс « Височанське» на напрямку н.п. Ганнівка (Україна) Ісерлія (РМ), в районі прикордонного знаку №0710 на відстані 3500 м від лінії державного кордону було виявлено громадянина ОСОБА_3 , який спільно з громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 9 Закону України від 4 листопада 1991 року № 1777-XII «Про державний кордон України» (у чинній редакції) здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску у групі осіб. Своїми діями ОСОБА_6 скоїв адміністративне правопорушення відповідність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_6 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся через SMS - повідомлення за номером мобільного телефону, який зазначений ним у заявці про отримання електронних повісток. Згідно довідки, сформованої судом через програму Д-З убачається, що електронну судову повістку не доставлено з причини «Абонент тимчасово недоступний». Крім цього, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_6 про розгляд справи за його відсутності. Свою провину визнав.

Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ураховуючи, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 204-1 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6 відомо про складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, судом вжито всіх можливих заходів для його повідомлення про час, день та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_6 .

Статтею 204-1 КУпА встановлено, що перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади є адміністративним правопорушенням.

Відповідальність за вчинення таких дій групою осіб передбачена ст. 204-1 ч.2 КУпАП.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Державний кордон України - є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору (ст.1 Закону України від 4 листопада 1991 року № 1777-XII «Про державний кордон України» (у чинній редакції далі Закон № 1777-XII).

Режим державного кордону - це порядок перетинання державного кордону України плавання і перебування суден та корабліву територіальному морі та внутрішніх водах України, заходження у внутрішні води і порти України та перебування в них, утримання державного кордону України, провадження різних робіт, промислової та іншої діяльності на державному кордоні України (ст. 8 Закону № 1777-XII).

Перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством (ст. 9 Закону№1777-XII).

У прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України, зокрема, регламентує правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб (частина 1 статті 23 Закону №1777-XII).

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів від 27 липня 1998 року № 1147 «Про прикордонний режим» (у чинній редакції, далі - Постанова №1147) прикордонний режим встановлюється, зокрема в межах прикордонної смуги (завширшки 5 км вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд) та прикордонних районах (визначаються, як правило, у межах території району, міста, селища та села, прилеглої до державного кордону або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби, а також у межах територіального моря, внутрішніх вод, частини вод прикордонних річок, озер та інших водойм і розташованих у цих водах островів).

Цією ж постановою затверджене Положення про прикордонний режим (далі Положення), який визначає порядок в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі.

Згідно з встановленим Положенням порядком громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі) (п.7 Положення).

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі) ( п.8 Положення).

Окрім цього з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України "Про Державну прикордонну службу України" та "Про дорожній рух" у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби (п.11 Положення).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів від 3 серпня 1998 р. № 1199 Болградський район віднесено до переліку районів та міст на території якого установлюються контрольовані прикордонні райони.

Наведені норми чинного законодавства не забороняють громадянам України перебувати у контрольованих прикордонних районах або прикордонних смугах, за умови дотримання встановленого законом порядку перебування. Недотримання такого порядку особами, може свідчити про наявність в їх діях об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, а саме порушення прикордонного режиму.

Саме по собі перебування у контрольованому прикордонному районі без вчинення активних дій, спрямованих на перетин кордону, не можуть кваліфікуватися як спроба перетину державного кордону.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_6 (який є мешканцем с-ща Софіївська Борщагівка Київської області) було зупинено прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на напрямку н.п. Ганнівка (Україна) Ісерлія (РМ), в районі прикордонного знаку №0710 на відстані 3500 м від лінії державного кордону.

До протоколу додані: копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 та рапорти начальника ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) та старшого зміни прикордонних нарядівВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б).про фіксацію адміністративного правопорушення та подальшу їх перевірку для направлення до суду.

Надаючи правову оцінку доказам у цій справі суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 , здійснив спробу незаконного перетину державного кордону спільно з громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Разом з цим у матеріалах справи відсутні пояснення цих осіб щодо події правопорушення, копії документів ( паспортів, військово-облікових документів), фото чи відео фіксації правопорушення, схеми місцевості з позначками місця вчинення правопорушення, маршрут руху порушників до лінії державного кордону, чи інших будь-яких доказів.

Із пояснень ОСОБА_1 також не можна дійти висновку про здійснення ним незаконної спроби перетину кордону у групі осіб.

Рапорти уповноважених осіб прикордонної служби про адміністративне правопорушення та сам факт визнання особою своєї вини у вчиненому правопорушенні не є достатнім та переконливим доказом винності особи без інших доказів, а такі у матеріалах, які надійшли до суду, відсутні.

Згідно з частиною першою статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Конституційний принцип презумпції невинуватості є обов`язковою складовою справедливого судового розгляду справ, в яких особа обвинувачується у вчиненні кримінального або адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах про адміністративні правопорушення обов`язок збирання доказів та доведення вини особи покладається на осіб, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення ( ч.2 ст. 251 КУпАП).

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що належних та достатніх доказів того, що ОСОБА_8 здійснив спробу незаконного перетину кордону групою осіб, уповноваженими посадовими особами Державної прикордонної служби України не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушенняпровадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 204-1 ч.2 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 283- 285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч. 2 КУпАП закрити провадженням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.М. Кирилюк