ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., адвоката Стеценка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Стеценка В.М. на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Терни, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , командира стрілецької роти НОМЕР_1 , капітана, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Обставини встановлені судом 1-ї інстанції:

09 листопада 2024 року близько 12 год. 30 хв. військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 , перебуваючи в тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , в районі розосередження, в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, і був виявлений командуванням військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, стягнуто судовий збір в сумі 605 ( шістсот п`ять) грн 60 коп.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:

Не погодився з рішенням суду першої інстанції адвокат Стеценко В.М. та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що про наявність адміністративного матеріалу та постанови суду рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 стало відомо від командування військової частини 20 січня 2025 року.

22 січня 2025 року на мобільний телефон ОСОБА_1 надійшло повідомлення у мобільний додаток «ДІЯ» про наявність боргу, саме тоді й було вирішено звернутись за правничою допомогою до адвоката.

В апеляційній скарзі адвокат просить постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення .

На обґрунтування своїх вимог вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Зазначає, що справу було розглянуто без участі особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутнє підтвердження належного повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду у зв`язку з чим порушеного його право на захист.

Вказує, що заяву про слухання справи без участі ОСОБА_1 останній не подавав та не делегував нікому повноважень на подання такої заяви до суду.

Зазначає, що матеріали про адміністративне правопорушення сфальсифіковані, а освідування на стан алкогольного сп`яніння проводилось з грубим порушенням порядку освідування приладом, який не відповідав відповідним вимогам.

Позиції сторін в суді:

В судове засідання особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Адвокат Стеценко В.М. в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав зазначених в ній, а рішення суду першої інстанції скасувати. Не заперечував проти розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

Висновки суду:

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Положеннями ст. 268 КУпАП регламентовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувану постанову винесено 05 грудня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 .. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду, відсутність доказів про отримання копії постанови суду першої інстанції, а також враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув дану справу 05 грудня 2024 року без участі ОСОБА_1 ..

Будь які докази про належне повідомлення останнього про дату, час та місце судового розгляду в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи наявна судова повістка від 29.11.2024 року на ім`я ОСОБА_1 , однак дані про отримання судової повістки в матеріалах справи відсутні.

Апеляційний суд звертає увагу, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні є важливою гарантією дотримання прав останньої.

Крім того судом першої інстанції було отримано заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_1 . Натомість підпис, який міститься у заяві візуально суттєво відрізняється від підпису який наявний в матеріалах справи. За таких обставин суд першої інстанції повинен був перевірити справжність волевиявлення особи шляхом виклику у судове засідання або належним чином повідомити про дату час та місце розгляду справи. Тим самим було порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на безпосередню участь у судовому процесі, не забезпечено його право скористатися своїми процесуальними та конституційними правами на доступ до правосуддя, реалізувати в суді свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, тобто фактично був позбавлений права на захист, а в решті й на справедливий суд, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин доводи апеляційної скарги сторони захисту в цій частині про скасування постанови судді внаслідок істотного порушення процесуальних норм є слушними та такими, що підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції розцінює вказані порушення судом першої інстанції, як підставу для скасування судового рішення із постановленням нового.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП у разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Переглядаючи судове рішення, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за наступних обставин.

09 листопада 2024 року, близько 12 год 30 хв. військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч.3 ст. 173-20 КУпАП.

Диспозицією ч.3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчиненні особою в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ДНКС-2/1857 від 10.11.2024 року складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 3002/335 від 09.11.2024 року, результатом тестування на алкоголь приладом «Алконт-М» № 00272 відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду складає 0,86 % проміле.

Як вбачається зі змісту цього протоколу, в ньому зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, прізвище та ім`я особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Протокол ДНКС 2/1857 від 10.11.2024 року, складений офіцером відділення організації охорони патрульно - постової служби розшуку та діяльності Військової служби правопорядку у гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 , лейтенантом ОСОБА_5 . З вказаного протоколу вбачається, що близько 12 год 30 хв. військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 в районні зосередження в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані і був виявлений командуванням військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20КУпАП.

Згідно протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України також роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, останній свою вину визнав, що засвідчив особистим підписом в відповідній графі протоколу.

Під час складання протоколу були присутні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які були присутні при огляді за допомогою приладу "Алконт - М" №00272, ОСОБА_1 , результат огляду становить 0,86 % проміле.

Аналіз досліджених під час апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у його перебуванні в стані алкогольного сп`яніння під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому доводи апелянта щодо відсутності належних та допустимих доказів його вини у вчиненні правопорушення є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що постанова судді винесена на підставі сфальсифікованих матеріалів, а освідування на стан сп`яніння проводилось приладом, який не відповідає вимогам, що є грубим порушенням порядку огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 1 січня 2016 року, до засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 цього Закону передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Тобто законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 1 січня 2016 року. А тому газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

Останнє калібрування газоаналізатора (алкотестера) Алконт-М, який застосовувався під час огляду ОСОБА_1 здійснено було 26 вересня 2024 року, тобто станом на 10 листопада 2024 року один рік ще не минув.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алконт М було здійснено у відповідності до чинного законодавства та у відповідному порядку. Крім того, ОСОБА_1 не висловлює заперечень, щодо отриманого результату, після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціального технічного засобу.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Однак апеляційний суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП 09 листопада 2024 року, отже на час ухвалення апеляційним судом судового рішення минуло три місяці, тобто строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП у разі пропущення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Стеценка Віктора Михайловича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Стеценку Віктору Михайловичу строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Стеценка Віктора Михайловича задовольнити частково.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП .

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя