Провадження №: 3/755/171/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2025 р. суддя Днiпровського районного суду м.Києва Марченко М.В., за участю адвоката Саліван Л.Ф., розглянувши справу про адмiнiстративне правопорушення, що надiйшла з управління патрульної поліції в м.Києві, про притягнення до адмiнiстративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №729965 від 23.07.2024 року, складеного інспектором роти 3 батальйону 1 полку 2 УПП в місті Києві ДПП Смичок М.С.: «23.07.2024 року о 18 годині 50 хвилин, в м.Києві по Алма-Атинській, 39-а, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Suzuki SX-4», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, порушення мови».

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вищезазначені обставини заперечив, при цьому пояснив, що в день події, а саме: 23 липня 2024 року, приблизно 18 годині, він, забрав з лікарні (м. Київ, вул. Харківське шосе, 121) після операції свою дружину ОСОБА_2 , що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2925. Далі з дружиною він поїхав додому за адресою: АДРЕСА_1 . Приїхавши до будинку (АДРЕСА_1), близько 18 години 37 хвилин, запаркувати автомобіль відразу не вдалось. Поїздивши навколо будинку в пошуках місця для паркування пробив колесо, що не відразу помітив. На пробитому колесі, він ОСОБА_1 запаркував автомобіль позаду будинку. Після чого, допоміг своїй дружині занести сумку з речами додому, залишив ключі від автомобілю вдома та вийшов у двір. Де зустрів у дворі знайомого та вжив з ним алкоголь, та на момент прибуття поліції, він вже перебував у стані алкогольного сп`яніння. На момент прибуття поліції транспортний засіб «Suzuki SX4», державний номер НОМЕР_1 , було припарковано позаду будинку по АДРЕСА_1 у м. Києві, та ключі від автомобіля знаходились у нього вдома, він зателефонував дружині, яка винесла ключі та передала їх йому ОСОБА_1 у присутності поліції.

Адвокат Саліван Л.Ф. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 , посилаючись на те, що як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , останній приїхав за місцем свого проживання, допоміг своїй дружині занести речі до квартири, після чого вийшов у двір, при цьому ключі від автомобіля вдома. Коли приїхали працівники патрульної поліції то ОСОБА_1 зателефонував своїй дружині і остання винесла ключі від автомобіля у двір, що підтверджується даними відеозапису. Разом з тим, адвокат зазначає, що протокол було складено з порушенням вимог КУпАП. Крім того, до складання протоколу ОСОБА_1 погодився пройти огляд за допомогою «Drager» в 19:35:40 (запис 473523-1), але огляд не було проведено та відповідний акт огляду поліцейським не складався, а відтак поліцейськими і не встановлені ознаки, що давали б підстави вважати, що в крові ОСОБА_1 рівень алкоголю перевищує допустиму норму. Після чого, працівники патрульної поліції почали відносно ОСОБА_1 складати протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, адвокат зауважила на тому, що як вбачається з відеозапису з боді камер поліцейських, свідки писали пояснення під диктовку працівників поліції, при цьому повідомляли, що не бачили саме факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з цим, просила суд закрити провадження про справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , клопотання захисника Саліван Л.Ф., вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, ст.245 КУпАП визначає, що завданням адміністративного провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне, з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Як вбачається, з даних долученого до протоколу диску з відеозаписом з камери відеофіксації вбачається, відеозаписом не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Наведене свідчить, що матеріали справи не містять об`єктивних та обґрунтованих доказів на підтвердження викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, що дійсно мав місце факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Suzuki SX-4», державний номерний знак НОМЕР_1 , в тому числі в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №729965 від 23.07.2024 року, який було складено щодо ОСОБА_1 сам по собі не може бути визнано належним та допустимим доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали адміністративної справи не містять об`єктивної та достовірної інформації про те, що ОСОБА_1 , перед тим, як йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, дійсно керував автомобілем марки «Suzuki SX-4», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений з дотриманням вимог, передбачених ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Що стосується долучених до протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то останні в своїх поясненнях лише засвідчили, що бачили як рухався автомобіль марки «Suzuki SX-4», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому, під час перегляду відеозапису вбачається, що останні повідомляли, про те, що їм не відомо чи перевав водій у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, вказані пояснення не містять будь-яких даних на підтвердження обставин адміністративного правопорушення, викладених в протоколі, в тому числі не містять даних, що дійсно мав місце факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Suzuki SX-4», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Як наслідок, дані відображені у протоколі є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП та ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст.256 КУпАП, положенням Інструкції та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України вбачається, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Згідно з п.1 ч.1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи у суді, інші докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №729965 від 23.07.2024 року, не знайшли підтвердження в судовому засіданні та не підтверджені об`єктивними доказами.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження в справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись вимогами п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 283-285, 289 КУпАП, суддя, -

постановив:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: