Справа № 354/288/25
Провадження № 3/354/308/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 адвоката Лисенко В.І., представника ОСОБА_2 - адвоката Лейбюка В.П., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді від 04.02.2025 матеріали у справі № 354/207/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП повернуто до відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області на доопрацювання.

17.02.2025 матеріали про справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП після доопрацювання повторно направлено до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251486 від 30.01.2025 ОСОБА_1 30.01.2025 близько 17 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_2 вчиняв домашнє насильство психологічного характеру, а саме погрожував фізичною розправою, ображав, обіцяв зарізати кухонним ножем стосовно ОСОБА_2 , яка являється колишньою дружиною, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

13.03.2025 ОСОБА_1 подав заперечення на адміністративний матеріал, в якому просить закрити справу відносно нього за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Заперечення мотивує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення, і відповідно в матеріалах справи, не зазначено, який психологічний характер носили його погрози та яка шкода, заподіяна психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 . Домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Вина його у вчиненні даного правопорушення має бути підтверджена доказами, які в матеріалах справи відсутні. При оцінці доказів суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення,

передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження щодо нього підлягає закриттю у відповідності до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

А також 13.03.2025 подав клопотання про виклик в судове засідання як свідка поліцейського ВП № 1 (м. Яремче) Ус С.А., та про витребування відеозапису із нагрудної камери поліцейських, які виїжджали за викликом 30.01.2025.

Потерпіла ОСОБА_2 17.03.2025 подала до суду письмове пояснення, в якому зазначила, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство щодо неї. Просила долучити до матеріалів справи копії постанов та вироку Яремчанського міського суду Івано-Франківської області стосовно ОСОБА_1 , та викликати в судове засідання як свідків поліцейських, які складали протокол щодо нього.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав повністю, заперечивши обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, пояснив, що ніяких дій відносно своєї колишньої дружини не вчиняв, ножа в руках не тримав, сварка між ними почалася через дрова, які він має право брати. Колишня дружина та дочка провокують його, викликають поліцію, на даний час між ними існує цивільна справа у суді про поділ майна. Щодо подій 30.01.2025 зазначив, що працівники поліції з ним не спілкувалися, а розмовляли лише з колишньою дружиною та дочкою, другий примірник складеного протоколу йому не вручили.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснила, що 30.01.2025 о 17.30 год. разом із дочкою та внучкою повернулася додому у свій будинок, в цей момент вийшов ОСОБА_1 , який нібито ішов у туалет, а сам заскочив на кухню, узяв ножа, вискочив у коридор до них і став погрожувати їм, що заріже та поламає ноги, вони злякалися, сховалися на другий поверх та викликали поліцію. Сварка між ними розпочалася через дрова, при цьому колишній чоловік був п`яний. Працівники поліції приїхали і склали протокол, зачитали чоловікові, який відмовився його підписувати та брати другий примірник, забрали їх з дочкою та внучкою, і відвезли до другої дочки. Після конфлікту із колишнім чоловіком, увечері вона звернулася за медичною допомогою до сімейного лікаря, пізніше звернулася до невропатолога, про що є запис у карточці, у неї гіпертонічна хвороба, один раз в 2-3 місяці звертається за медичною допомогою через високий тиск.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надала свідчення, що 30.01.2025 поверталася із садочка з дочкою та мамою, батько, який був п`яний, зачепив їх, чого вони прийшли, почав їм погрожувати, що заріже, стояв у коридорі біля сходів з ножем у руках, вона забігла у кімнату й закрила двері. Батько до них на другий поверх не піднімався, лише кричав щось до них. При конфлікті з батьком була присутня її дочка, якій 4 роки. Її мама викликала поліцію, працівники поліції приїхали, склали протокол, розмовляли з батьком, потім їх усіх забрали і відвезли до сестри.

Адвокат Лисенко В.І., яка представляє інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підтримала заперечення на адміністративний матеріал, з мотивів, зазначених у ньому. Вважає докази надані потерпілою та свідком ОСОБА_3 є суперечливими, відсутні докази про заподіяння потерпілій шкоди, як з`ясовано в судовому процесі, між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною є майновий конфлікт та постійні суперечки побутового характеру, які провокуються ОСОБА_2 . Просила суд закрити справу відносно ОСОБА_1 за відсутності події та складу адміністративного правопорушення та в зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Адвокат Лейбюк В.П., який представляє інтереси потерпілої ОСОБА_2 , в судовому засіданні, заперечив щодо поданого клопотання ОСОБА_1 , зазначив, що вина останнього доведена повністю та просив притягнути його до відповідальності.

Судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , й викликано як свідка - поліцейського СРПП ВП № 1 ОСОБА_4 , в судові засідання на 18.03.2025, 10.04.2025 та 05.05.2025 він не з`явився.

Також, судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування із відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області відеозапису із нагрудної камери поліцейських, які виїжджали за викликом 30.01.2025.

Проте, згідно листа Відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області № 66555-2025 від 29.04.2025 (270903), строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БПЛА, становить 30 діб, що унеможливлює надати диск із записом із нагрудної камери за фактом складення протоколу про адміністративне правопорушення від 30.01.2025 щодо ОСОБА_1 .

Дослідивши безпосередньо в судовому засіданні матеріали справи, подані заперечення, пояснення, та заслухавши ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , адвокатів Лисенко В.І. та Лейбюка В.П., суд дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з наступних підстав.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В силу ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Під психологічним насильством в сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї (колишнього подружжя) шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна

невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Згідно правової позиції, зазначеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.01.2020, справа №545/744/19, факт сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті, свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факт вчинення особою саме домашнього насильства.

Приписами статті 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, серед іншого, дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих.

Суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251486 від 30.01.2025, не конкретизовано, яка саме шкода заподіяна потерпілій, до яких конкретно наслідків для постраждалої особи призвела поведінка ОСОБА_1 , хоча це прямо випливає з диспозиції статті 173-2 КУпАП.

Із матеріалів справи, зокрема із рапорту від 30.01.2025, складеного інспектором адмінпрактики ВП №1 Якуб`як М.М., видно, що ОСОБА_2 звернулась із заявою, в якій просить прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який погрожує їй фізичною розправою, ображає нецензурними словами (а.с. 2).

В протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.01.2025, складеному інспектором СРПП Ілитчуком А.В., ОСОБА_2 зазначає, що колишній чоловік в стані алкогольного сп`яніння погрожував вбивством їй, дочці та онучці, якій 4 роки, та погрожує, що виріже їх кухонним ножем, а також чинить психологічний тиск (а.с. 3), що підтвердила в своїх письмових поясненнях від 30.01.2025 потерпіла (а.с. 4).

Як з`ясовано в судовому засіданні та підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_2 , 30.01.2025 від ОСОБА_1 звучали лише погрози фізичною розправою їм та малолітній дочці ОСОБА_3 , але будь-якої шкоди при цьому їм спричинено не було. ОСОБА_3 було підтверджено, що її батько не чинить перешкод для життя в будинку.

У наданій ОСОБА_2 довідці від 04.02.2025, що міститься в матеріалах справи ( а.с.21), тільки зазначено, що остання звернулась з скаргами на тиск та їй рекомендовано звернутись на консультацію до психолога та невролога, однак доказів того, що потерпіла до них зверталась суду не надано, як і не надано доказів завдання шкоди її фізичному чи психологічному здоров`ю.

Відповідальність за вчинення домашнього насильства саме стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до статті 269 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Натомість протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251486 від 30.01.2025, ОСОБА_1 не інкримінується вчинення домашнього насильства стосовно дочки ОСОБА_3 , чи її малолітньої дитини, а також всупереч ст. 269 КУпАП малолітній внучці ОСОБА_2 не надано статусу потерпілої.

Суд розглядає справу в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та не має права самостійно збирати докази, змінювати фабулу правопорушення, а також змінювати кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суду не надано жодних доказів, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, яке йому інкримінується. Адже, потерпіла та її донька підтвердили, що між ними є постійні сварки, конфлікти, а ОСОБА_1 категорично заперечив вчинення будь-яких дій щодо своєї колишньої дружини, та заперечив погрози ножем. Неодноразово звертав увагу суду, що колишня дружина та дочка провокують його, та підтвердив, що в них постійні побутові конфлікти, які пов`язані з поділом майна подружжя.

Судом жодних даних про погрози, позбавлення матеріальних благ чи вчинення інших дій ОСОБА_1 не встановлено. Як і не надано суду доказів про завдання шкоди потерпілій. Інших переконливих доказів на підтвердження того, що було вчинено саме домашнє насильство стосовно потерпілої, суду не надано.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейським не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Даний протокол складений лише із пояснень потерпілої ОСОБА_2 , проте спростовується поясненнями ОСОБА_1 , який факт вчинення ним домашнього насильства заперечує.

Крім того, до протоколу не додано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів,

передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених в ньому.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, належними, допустимими та достовірними доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

За таких обставин, провадження у справі слід закрити на підставі п .1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 254-257, 280, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Оксана КОВАЛЮК