Справа №709/549/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року с-ще Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Левченко В. В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, приватного підприємця, інваліда ІІ групи, РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 690576 від 03 квітня 2025 року, ОСОБА_1 ухилявся від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків, щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 20.02.2025 року о 15:30 год за адресою с-ще Чорнобай пров. Слинька, 4, біля навчального закладу Чорнобаївський ліцей, після уроків, образливо чіплявся, непристойно висловлювався, хапав за одяг неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, в діях ОСОБА_2 вбачається адміністративне правопорушення, за ст. 173 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ч.1

ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що він належним чином виховує свого сина, приділяє йому достатньо уваги та повною мірою виконує свої батьківські обов`язки. Зазначав, що в матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження неналежного виконання ним його батьківських обов`язків. Відповідальність батьків за неналежне виконання, ухилення від передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей настає за системні порушення батьками цих обов`язків. Звертав увагу, що диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП не передбачає вчинення будь-яких адміністративних правопорушень дитиною, а передбачає виключно винні дії та/або бездіяльність батьків. Очевидно особа, яка склала протокол переплутала ч. 1 ст. 184 з ч. 3 ст. 184 КУпАП, якою передбачена відповідальність бітьків за вчинення неповнолітньою особою адміністративного правопорушення. Враховуючи, що факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 184 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення не доведені, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_3 в присутності законного представника ОСОБА_4 та педагога ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовився від надання пояснень відповідно до ст. 63 Конституції України.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що її син перестав відвідувати секцію по боксу та останнім часом він пригнічений. Вона помітила, що у нього були синці на руках, на її запитання що сталося, син повідомив їй, що його на постійній основі ображають ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Також вона зазначила, що неодноразово про дані конфлікти повідомляла тренеру. Окрім цього повідомила, що у неї є фото дитини, на яких видно синці на руках.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є тренером по боксу, про даний конфлікт йому стало відомо від директора школи, яка зателефонувала до нього і повідомила, що мама ОСОБА_10 подала заяву до поліції з приводу конфліктної ситуації між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Вказував на те, що під час тренувань при ньому конфлікти між хлопцями не виникали, ОСОБА_12 йому особисто не говорив про конфлікт, говорила мама ОСОБА_10 , також вказав, що синців на руках ОСОБА_10 він не бачив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка є класним керівником ОСОБА_10 , пояснила, що дана ситуація їй стала відома тільки тоді, коли мама ОСОБА_10 подала заяву до поліції, про те, що хлопці ображали ОСОБА_10 . Сам ОСОБА_12 особитко їй, як класному керівнику ні про які конфлікти не повідомляв. Також вказала, що в її присутності конфліктних ситуацій не виникало.

Дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши учасників справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх змінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі: незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження у харчуванні; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-III, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Отже, неналежне виховання, виходячи з положень ст. 12 вказаного Закону, може мати місце при умисних чи не умисних діях, які визначені Законом України «Про охорону дитинства» як порушення прав, обов`язків батьків та визначення меж відповідальності батьків за виховання та розвиток дитини.

Згідно з протоколом від 03 квітня 2025 року про адміністративне правопорушення серії ВАД №690576, ОСОБА_1 ухилявся від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків, щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З протоколу вбачається, що 20.02.2025 року о 15:30 год біля навчального закладу Чорнобаївський ліцей, після уроків, ОСОБА_2 образливо чіплявся, непристойно висловлювався, хапав за одяг неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, в діях ОСОБА_2 вбачається адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Зі змісту характеристики, виданої директором Чорнобаївського ліцею Чорнобаївської селищної ради, відносно ОСОБА_2 , 2013 року народження, вбачається, що батьки приділяють належну увагу вихованню сина. ОСОБА_13 характерезується позитивно.

Вирішуючи справу, суд зазначає, що участь дитини в конфлікті в школі не завжди свідчить про невиконання батьком батьківських обов`язків щодо виховання дитини.

Суд зазначає, що в момент конфлікту діти ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перебували біля навчального закладу. Під час перебування дітей у закладі освіти, відповідальність за життя та здоров`я дітей, відповідальність за шкільну дисципліну, в тому числі серед учнів, протягом усього часу, коли учні перебувають у школі або навіть за її межами, але під опікою школи, покладається також на керівника та інших працівників закладу освіти.

Суд звертає увагу, що частина доказів, долучених працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення (зокрема, копії пояснень тренера та класного керівника) зібрані після зазначеної в протоколі події, тобто дані свідки були відсутні під час фіксування адміністративного правопорушення.

Крім того, дані свідки, в судовому засіданні повідомили, що про зазначену в протоколі про адмінправопорушення подію, їм стало відомо вже після подання мамою потерпілого заяви до поліції, свідками самого конфлікту вони не були.

Під час судового розгляду досліджено всі обставини справи, а також надані суду докази, за результатом якого порушень батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, з боку ОСОБА_1 не встановлено.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно з ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 , як батько, ухиляється чи не виконує покладені на нього обов`язки по вихованню сина, матеріали справи не містять, окрім протоколу про адмінправопорушення. В протоколі про адмінправопорушення не зазначено яким саме чином ОСОБА_1 не виконував свої батьківські обов`язки, при цьому не вказано в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.

Таким чином, аналізуючи пояснення ОСОБА_1 , та досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом не встановлено факту неналежного виконання останнім батьківських обов`язків, як і не встановлено умислу на вчинення вказаного правопорушення та матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адмінправопорушення, та факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява

№ 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КупАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.184, 221, 245, 247, 280, 283-284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. В. Левченко