П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі: секретаря Цмур В.Р., прокурора Кизименко К.О., захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Гангура М.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із УСР в Закарпатській області ДСР НПУ відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк.: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 ч.1 ст. 172-6 та ч.1 ст. 172-6 УпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшли справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП (справа №308/4277/25 провадження №3/308/2547/25) та ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа №308/4278/25 провадження №3/308/2548/25), за ч.1 ст. 172-6 КУпАП ( справа №308/4280/25 провадження 3/308/2249/25).

За наведеного відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, вважаю за доцільне проводити спільний розгляд вказаних справ.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №166 від 21.03.2025 вбачається, що протокол складено відносно колишнього директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради ОСОБА_1 , який будучи суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язане з корупцією, як суб?єкт декларування, згідно підпункту а) пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 12.02.2024 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону

Згідно наказу Департаменту охорони здоров?я Закарпатської обласної державної адміністрації від 11.10.2019 N? 616-к, ОСОБА_1 призначено на посаду директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов?язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, лише 12.02.2024 о 13:57 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік у ОСОБА_2 - відсутні.

Відповідальність за порушення ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_3 в порушення вимог пункту 2 -7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 12.02.2024 о 13:57 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення пов?язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день подачі ОСОБА_1 щорічної декларації за 2021 рік, після визначеного законодавством терміну, тобто 12.02.2024.

З протоколу про адміністративне правопорушення №167 від 21.03.2025, вбачається, що протокол складено відносно ОСОБА_1 , який виконував обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства

«Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради до 31 серпня 2022 року та будучи суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язані з корупцією, як суб?єкт декларування, який припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та який є суб?єктом відповідальності згідно підпункту а) пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог пункт 27 розділу XIII «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупці», пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 № 1153/29283, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 12.02.2024 опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями «При звільненні», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 1 Закону вказано, що суб?єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 2 -7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", тобто до 12.10.2023, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов?язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно наказу виконуючого обов`язків директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради від 31.08.2022 № 140-к/о, ОСОБА_1 припинено виконання обов`язків директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради з 31 серпня 2022 року у зв?язку зі звільненням за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України.

Таким чином, ОСОБА_1 припинив повноваження суб?єкта декларування відповідно до підпункту а) пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупці» та був зобов?язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, «При звільненні» до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_3 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «При звільненні» лише 12.02.2024 о 14:12 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «При звільненні» у ОСОБА_4 - відсутні.

На підставі вище викладеного, в діях ОСОБА_4 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №166 від 21.03.2025, вбачається, що ОСОБА_1 , будучи звільнений з посади виконуючого обов?язків директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради, являючись суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту а) пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 12.02.2024 подав декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік «Після звільнення», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"т" пункту 2 частини першої статті 3, зобов?язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" тобто до 12.10.2023, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно наказу виконуючого обов?язків директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради від 31.082022 N? 140-к/о, ОСОБА_1 припинено виконання обов?язків директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради з 31 серпня 2022 року у зв?язку зі звільненням за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України.

Таким чином, ОСОБА_3 припинив повноваження суб?єкта декларування відповідно до підпункту а) пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та був зобов?язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік «Після звільнення» до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_3 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік «Після звільнення» лише 12.02.2024 о 15:16 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік у ОСОБА_2 - відсутні.

Відповідальність за порушення ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_3 в порушення вимог пункту 2- розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 12.02.2024 о 15:16 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік «Після звільнення», чим вчинив адміністративне правопорушення пов?язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Датою вчинення правопорушення, пов?язаного з корупцією, є день подачі ОСОБА_5 щорічної декларації за 2022 рік, після визначеного законодавством терміну, тобто 12.02.2024.

Факт правопорушення підтверджується: скріншотом декларації з офіційного веб-сайту НАЗК, матеріалами НАЗК, поясненням та іншими копіями документів згідно опису.

У зазначених протоколах вказано, що місцем вчинення правопорушеннь в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_3 мав можливість подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування через мережу «Інтернет» в будь-якому місці.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_1 проживає у с. Оноківці, Ужгородського району, а тому ймовірне місце вчинення буде за місцем проживання. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-pп/2015 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення тобто визначає адміністративно-територіальну одиницю на яку поширюється юрисдикція органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також, у протоколах вказано на те, що початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просила накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Гангур М.І., у судовому засіданні зазначив що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає, клопотав про об`єднання адміністративних матеріалів, та призначення мінімального стягнення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

Суд зазначає, що відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.172-6 КУпАП відповідальність за вчинення цього правопорушення настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 зобов?язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, лише 12.02.2024 о 13:57 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік у ОСОБА_2 - відсутні.

ОСОБА_1 припинив повноваження суб?єкта декларування відповідно до підпункту а) пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупці» та був зобов?язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, «При звільненні» до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_3 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «При звільненні» лише 12.02.2024 о 14:12 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «При звільненні» у ОСОБА_4 - відсутні.

ОСОБА_3 припинив повноваження суб?єкта декларування відповідно до підпункту а) пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та був зобов?язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік «Після звільнення» до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_3 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік «Після звільнення» лише 12.02.2024 о 15:16 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік у ОСОБА_2 - відсутні.

Відповідальність за порушення ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" тобто до 12.10.2023, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання та оприлюднення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 та 2022 рік та при звільненні, на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції у ОСОБА_1 судом під час розгляду справи не встановлені.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а, "в"-!ї" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно приписів ст. 38 Закону, особи, зазначені у підпункті "е" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, а саме посадові особи державної лісової охорони під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону.

Відповідно додатку до Положення про державну лісову охорону, лісову охорону інших лісокористувачів та власників лісів затвердженого Постановою КМУ від 16.09.2009 №976, посадовою особою державної лісової охорони, лісової охорони інших постійних лісокористувачів та власників лісів є помічник лісничого.

Орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такої декларації.

В матеріалах адміністративної справи наявні достатні докази, які підтверджують наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно.

Зокрема вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення №166,167,168 від 21.03.2025, ; листом керівника управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій, повідомленням про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації, витягами з наказу, витягом (скріншот) з офіційного веб-сайту НАЗК «https://publіс.nazk.gov.ua/search» щодо дати опублікування декларації та іншими долученими до матеріалів справи та дослідженими під час судового засідання доказами.

Таким чином ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, а саме: 12.02.2024 (замість 01.02.2024), подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 та 2022 роки та за 2022 «При звільненні» відповідно, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

За наведених вище обставин, на підставі ст. 36 КУпАП шляхом поглинення менш серйозного адміністративного стягнення більш серйозним, слід призначити адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, матеріальний стан особи,ступінь її вини, та приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових правопорушень можливо шляхом призначення покарання у вигляді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП., яке є необхідним і достатнім, та, згідно ст.. 23 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП (справа №308/4277/25 провадження №3/308/2547/25) та ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа №308/4278/25 провадження №3/308/2548/25), за ч.1 ст. 172-6 КУпАП ( справа №308/4280/25 провадження 3/308/2249/25) та присвоїти об`єднаному провадженню єдиний унікальний номер справи 308/4277/25 провадження №3/308/2547/25).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП (за протоколом про адміністративне правопорушення №166 від 21.03.2025).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП (за протоколом про адміністративне правопорушення №167 від 21.03.2025).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП (за протоколом про адміністративне правопорушення №168 від 21.03.2025).

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у межах санкції передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош