"08" травня 2025 р. Справа № 363/1782/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріал, який надійшов з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД за №709787 від 30.03.2025 року, що складений стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП слідує, що 30.03.2025 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю.

В провину ОСОБА_1 інкримінується вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, поважності причин неявки не повідомив, як слідує з долученої до матеріалів справи заяви вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі, просив суд обмежитись мінімальним покаранням та розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. А відтак, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

Так, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Статтею 7 КУАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 251 КУпАП наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до частини 3 ст. 173-2 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №709787 від 30.03.2025 року, листом заступника начальника управління поліції начальника СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції Є. Ковбаси, рапортом старшого інспектора-чергового Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.03.2025 року, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , копією паспорта ОСОБА_2 , копією військового квитка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 .

Досліджені під час судового розгляду справи та перевірені вищенаведені письмові докази є належними та допустимими у розумінні ст. 251 КУпАП і свідчать про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд, давши належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Що стосується викладеної працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікації дій ОСОБА_1 , як вчинення особою порушення повторно протягом року, тобто адміністративного правопорушення саме за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, то суд з такою кваліфікацією не погоджується, у зв`язку з наступним:

Повторним, відповідно до ст. 35 КУпАП, визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

У протоколі про адміністративне правопорушення діяння особи кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, тобто як повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Отже, для наявності складу вказаного в протоколі правопорушення необхідним є доведення факту повторності.

На підтвердження повторності вчинення особою адміністративного правопорушення до матеріалів справи не долучено жодного доказу, крім постанови Вишгородського районного суду Київської області у справі за №363/1273/25 від 20.03.2025 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., яка набрала законної сили лише 01.04.2025 року, тобто, на момент вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, а саме - 30.03.2025 року, зазначена постанова ще не набрала законної сили та не може свідчити про повторність дій останнього.

Таким чином, суд констатує відсутність повторного протягом року вчинення однорідного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Ураховуючи кримінально-караний характер КУпАП, про що неодноразово у своїх рішеннях вказував ЄСПЛ, суд вважає за можливе вийти за межі висунутого поліцейськими у протоколі обвинувачення, в частині зміни правової кваліфікації адміністративного правопорушення, оскільки це покращує становище ОСОБА_1 .

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів суд встановив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке полягало у вчиненні домашнього насильства.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин вчинення правопорушення та пом`якшуючи обставини, суд вважає, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання ним законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2 ч. 2, 268, 279, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів.

Суддя О.П. Дьоміна