ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №33/818/427/25 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія:ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю захисника Герасимені О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 23 листопада 2024 року о 14-36 год. в м.Харків по пр-ту.Аерокосмічному, 318Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, яскраво виражене тремтіння кінцівок пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів, буд.18А відмовився. Вчинив правопорушення повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 ; під час спілкування не представилися та не пред`явили посвідчення; не повідомили Військову службу правопорядку про перебування військовослужбовця в стані наркотичного сп`яніння. Вказав, що відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння через свій психологічний стан. Зазначив, що самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння та отримав висновок про відсутність в його біологічних зразках (сечі) метамфетаміну, опіатів, амфетаміну, марихуани та екстазі. Вважає, що не мав ознак наркотичного сп`яніння.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності; про дату, час та місцерозгляду справи належним чином не повідомлявся; копію оскаржуваної постанови суду отримав лише 12 січня 2025 року. Вказав, що є військовослужбовцем Збройних Сил України, 12 липня 2024 року потрапив під артилерійський обстріл та отримав множинні поранення, у зв`язку з чим, переніс декілька операцій, неодноразово проходив лікування.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Герасименя О.Ю. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтомв його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №180422 від 23 листопада 2024 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; довідку поліцейського УПП в Харківській області Г.Іщенко щодо транспортного засобу «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до якої власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_2 ; довідку поліцейського УПП в Харківській області Г.Іщенко про повторність; постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування на один рік; особисте зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом, у зв`язку з виявленням у нього ознак наркотичного сп`яніння; рапортом поліцейського УПП в Харківській області О.Шейка; дані відеозаписів з місця події від 23 листопада 2024 року.

Доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , є необґрунтованими.

З наданих відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через несправність транспортного засобу (диск АЛ 12269 ЕПР1 180422, відеозапис export-834yh.mp4 00 хв. 57 с.).

Відповідно до п.п.2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) ; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема даних протоколу про адміністративне правопорушення вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, яскраво виражене тремтіння кінцівок пальців рук.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи ОСОБА_1 про відсутність у ньогоознак наркотичного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Порушень положень ст.266-1 КУпАП немає, оскільки вони регламентують порядок проведення огляду Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України на стан сп`яніння, військовослужбовців, які не керують транспортним засобом, а перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Огляд на стан сп`яніння сп`яніння водіїв транспортних засобів, в діях яких вбачаються порушення в сфері безпеки руху, передбачений спеціальною ст.266 КУпАП, якою право на проведення огляду надано поліцейським, а не Військовій службі правопорядку.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, не приймаються до уваги, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння водія проводився з порушенням вимог ч.4 ст.266 КУпАП, зокрема: за відсутності поліцейського; уповноваженою посадовою особою не здійснювалася відеофіксація огляду і свідки не залучалися.

За таких обставин, висновок про відсутність в біологічних зразках (сечі) метамфетаміну, опіатів, амфетаміну, марихуани та екстазі не може бути визнаним доказом в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, а тому апеляційний суд визнає його недопустимим.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній не звертався зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня