ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/6667/24 Головуючий 1 інстанції: Муратова С.О.
Провадження №33/818/515/25 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю секретаря Мацегори О.В.,

- особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисника Голована Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Голована Я.І. на постанову Київського районного суду м.Харкова від 04 лютого 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою накладено на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років без конфіскації транспортного засобу.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 16 липня 2024 року о 14-30 год. ОСОБА_2 за адресою: м.Харків, вул.Академіка Павлова, буд.319А, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, сповільненість ходи. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В сумісній апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та захисник Голован Я.І. просять скасувати постанову суду та закрити провадження по справі. В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 . Вказали, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення чинили тиск на ОСОБА_1 . Зазначили, що протокол про адміністративне правопорушення не є безперечним доказом по справі. Наголосили, що судом першої інстанції безпідставно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років без конфіскації транспортного засобу. Посилаються на те, що надані відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки не містять відображення цілісної картини події і обстановки. Вважають, що ОСОБА_2 не мав ознак наркотичного сп`яніння.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та захисник Голован Я.І. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №898376 від 16 липня 2024 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; акт огляду; розписку; дані відеозаписів з місця події від 16 липня 2024 року.

Доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Голована Я.І. про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , є необґрунтованими.

Відповідно до даних відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_2 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування ним вказаним автомобілем. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які заперечення щодо факту керування.

Також з рапорту поліцейського роти №6 батальйону №1 взводу №1 УПП в Харківській області ДПП В.Гордієнка вбачається, що 16 липня 2024 року о 14-30 год. за адресою: м.Харків, вул.Академіка Павлова, буд.319А було зупинено автомобіль «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується сукупністю доказів, які є у матеріалах справи.

Доводи ОСОБА_1 та захисника Голована Я.І. про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п.2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) ; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема даних протоколу про адміністративне правопорушення вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, сповільненість ходи.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи ОСОБА_1 та захисника Голована Я.І. про відсутність у ньогоознак наркотичного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Посилання в апеляційній скарзі нанедопустимість наданих відеозаписів, в якості доказу, через те, що вони не містять цілісної картини події і обстановки, є необґрунтованими.

Зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколів про адміністративні правопорушення в якості доказів, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість підтверджується саме сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, а не лише взятим окремо доказом.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтами не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Як вбачається з постанови від 04 лютого 2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років без конфіскації транспортного засобу.

Суд першої інстанції, всупереч вимог ч.1 ст.33 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке не передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні, відповідно до п.4 ч.8 ст.294 КУпАП, в частині накладення стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Голована Я.І. задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м.Харкова від 04 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 змінити, скасувавши її в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у видіштрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня