справа № 361/2832/25
провадження № 3/361/942/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 173, 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2025 до суду надійшли матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 244180 від 08.03.2025, громадянка ОСОБА_1 08.03.2025 о 00 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, нецензурно виражалась, образливо чіплялась до громадян, порушуючи громадський порядок та спокій, вчиняючи своїми діями дрібне хуліганство, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 244180 від 08.03.2025, громадянка ОСОБА_1 08.03.2025 о 00 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, нецензурно висловлювалась, образливо чіплялась до громадян, порушувала тишу, висловлювалась нецензурною лексикою у бік поліцейських, провокувала на бійку та намагалася вдарити погою працівника поліції, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

На підставі ст. 36 КУпАП суд, вважає за доцільне зазначені справи про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження для спільного розгляду і вирішення, оскільки справи стосовно ОСОБА_1 розглядаються одним і тим же органом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173 та 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, категорично заперечила. Пояснила, що 08.03.2025 її сусіди влаштували гучні гуляння, які заважали їй спати. Вона вийшла, щоби зробити їм зауваження, однак сусід застосував газовий балончик, кидався зі зброєю та погрожував вбивством. Злякавшись, вона викликала працівників поліції, коли працівники поліції прибули, почали її заспокоювати, однак, як стверджує ОСОБА_1 , працівники поліції відмовилися прийняти її заяву на сусіда.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом захисту від неправомірних посягань в даному випадку є громадський порядок, тобто система суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протистояти себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним, явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. За відсутності такого мотиву, не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за ст. 173 КУпАП обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у вигляді порушення громадського порядку та спокою громадян та суб`єктивної сторони, зокрема мотиву явної неповаги до суспільства.

Дії під час сварки або конфлікту утворюють дрібне хуліганство лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити не тільки громадський порядок, але й проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин.

Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Аналіз положень статті 185 КУпАП дає можливість прийти до висновку, що під злісною непокорою розуміється відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких посадова особа у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП додаються документи, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 244180 від 08.03.2025 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, при цьому свідки та потерпілі в протоколі відсутні;

- рапорт слідчого Броварського РУП ГУНП в Київській області Черкашина Д.О. від 08.03.2025 щодо обставин конфлікту між ОСОБА_1 та сусідами, який переріс у бійку. Не реагуючи на законну вимогу поліцейським щодо припинення протиправних дій з боку ОСОБА_1 , остання не реагувала, та категорично відмовлялась. Відносно останньої складено протокол № 1708685 за ст. 175-1 ч. 1 КУпАП, № 1708676 за ст. 178 ч. 1 КУпАП, № 1708673 за ст. 183 КУпАП, № 1708665 за с. 182 ч. 1 КУпАП;

- рапорт поліцейського Броварського РУП ГУНП в Київській області Ходченка О.В. від 08.03.2025. Відносно ОСОБА_1 складено постанову за ст. 183 КУпАП серії ЕГА № 1708673;

- копія постанови ЕГА № 1708676 від 08.03.2025, згідно якої громадянку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 17 (сімнадцять) грн.;

- копія постанови ЕГА № 1708665 від 08.03.2025, згідно якої громадянку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) грн.

До матеріалів адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП додано:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 244179 від 08.03.2025 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, свідки відсутні;

- рапорт слідчого Броварського РУП ГУНП в Київській області Черкашина Д.О. від 08.03.2025 щодо обставин конфлікту між ОСОБА_1 та сусідами, який переріс у бійку. Не реагуючи на законну вимогу поліцейським щодо припинення протиправних дій з боку ОСОБА_1 , остання не реагувала, та категорично відмовлялась. Відносно останньої складено протокол № 1708685 за ст. 175-1 ч. 1 КУпАП, № 1708676 за ст. 178 ч. 1 КУпАП, № 1708673 за ст. 183 КУпАП, № 1708665 за с. 182 ч. 1 КУпАП;

- рапорт поліцейського Броварського РУП ГУНП в Київській області Ходченка О.В. від 08.03.2025. Відносно ОСОБА_1 складено постанову за ст. 183 КУпАП серії ЕГА № 1708673;

- копія постанови ЕГА № 1708676 від 08.03.2025, згідно якої громадянку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 17 (сімнадцять) грн.;

- копія постанови ЕГА № 1708665 від 08.03.2025, згідно якої громадянку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) грн.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Касаційний адміністративний суд, розглядаючи справу № 524/4668/17 ухвалив Постанову від 28.05.2020, в якій зазначив, що суди обґрунтовано не взяли до уваги рапорт інспектора поліції, зважаючи на те, що він є зацікавленою особою при розгляді цієї справи. Отже, рапорт працівника поліції не може слугувати допустимим джерелом доказів винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ст. 185 КУпАП додається (окрім рапортів працівників поліції) лише відеозапис з бодікамери поліцейського, переглянувши який суд не вважає належним доказом, так як запис не містить обставин, які зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Будь-яких інших доказів скоєння дрібного хуліганства чи злісної непокори ОСОБА_1 законній вимозі чи розпорядженню працівника поліції до протоколу не додано, свідки даних подій відсутні.

Відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (VastbergataxiAktiebolagandVulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Аналогічну правову позицію визначив Постановою від 31.01.2019 Верховний Суд у справі №760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18): один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу правопорушення, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.

За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та 185 КУпАП, є недоведеним, а, відповідно, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 173, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення № 361/2832/25 (провадження № 3/361/942/25) та № 361/2834/25 (провадження № 3/361/944/25), присвоїти об`єднаному провадженню № 361/2832/25 (провадження № 3/361/942/25).

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ст. 185 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н.С.Сіренко