Єдиний унікальний номер 205/3059/25
Номер провадження3/205/1285/25
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 3/205/1285/25 Справа № 205/3059/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №403155 від 15 лютого 2025 року, 05 лютого 2025 року близько 13 годин 00 хвилин гр. ОСОБА_1 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де забирав у батька пенсію та погрожував йому, чим спричинив економічне та психологічне домашнє насильство. Правопорушення вчинено повторно, протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав у повному обсязі, зазначив, що жодних грошових коштів у батька він не забирав.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення доходить таких висновків.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, доходить наступних висновків.

Так, крім протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи було долучено електронний рапорт працівника поліції, пояснення потерпілого ОСОБА_2 .

Аналізуючи вищевикладені докази, суд доходить висновку про їх недостатність для встановлення винуватості в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого повторно протягом року.

Так, відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

В той же час, фабула правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 не містить посилань на обов`язковий елемент об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, як «повторність», що виключає можливість суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за інкриміноване йому правопорушення.

Більше того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних, в розумінні ст. 251 КУпАП доказів, які б підтверджували провину останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Отже, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про відсутність інкримінованого працівником поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Г. П. Калініченко