Номер провадження: 33/813/1013/25
Номер справи місцевого суду: 496/7883/24
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

захисника- адвоката Дубового Ігоря Анатолійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

клопотання захисника Дубового Ігоря Анатолійовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строк на апеляційне оскарження

постанови Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 03.12.2024 о 04:20 год в с. Дачне, пров. Верхній, тр. М05, ОСОБА_1 керував авто Volvo C30, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, захисник Дубовий І.А., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що про наявність постанови не було відомо ОСОБА_1 , в постанові вказано, що повідомлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про наявність такої постанови стало відомо тільки після повідомлення про наявність заборони на керування транспортним засобом.

В судовому засіданні захисник Дубовий І.А. підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вивчивши клопотання захисника Дубового І.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Оскаржувана постанова суду ухвалена 25 лютого 2025 року за відсутності ОСОБА_1 .

Поштове повідомлення (судова повістка) на ім`я « ОСОБА_1 » повернулося на адресу суду з відміткою про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою».

Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови ОСОБА_1 не отримував.

До ЄДРСР оскаржувану постанову надіслано судом: 04.03.2025, зареєстровано: 05.03.2025, забезпечено надання загального доступу: 06.03.2025.

Апеляційна скарга подана до суду 10.03.2025.

Враховуючи необізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про наявності постанови, відсутність доказів отримання такої постанови, а також забезпечення надання загального доступу лише 06.03.2025, апеляційний суд вважає клопотання обґрунтованим та за можливе поновити захиснику Дубовому І.А., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Дубовому Ігорю Анатолійовичу, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2025 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова