ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Соломонової К.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 Савченка В.А.

розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

До суду надійшов вказаний адміністративний матеріал.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10.12.2024 серії ЕПР1 № 192879 ОСОБА_1 10.12.2024 о 06:31:00 год. у м. Харків по вул. Саперна, 32, керував транспортним засобом (Dacia Logan, д.н.з НОМЕР_1 ) з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху (далі ПДР) відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5. ПДР, тобто вчинення правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису (192879.МР4, тривалістю 00:00:59) з реєстратора вбачається рух автомобіля (універсал, темного кольору) в темне пору доби. Так, автомобіль перебував на дорозі (навпроти автомобіля поліції) з увімкненими фарами, після чого було увімкнена аварійна світлова сигналізація і автомобіль перетнув зустрічну смугу і припаркувався на майданчику біля магазину. З відеозапису вбачається, що після цього працівник патрульної поліції йде до припаркованого автомобіля.

На другому відеозаписі з бодікамери (export-q7kwf.mp4, початок запису 10.12.2024, 06:31:30, кінець 10.12.2024, 06:38:42, ID реєстратора: 472526) зафіксовано, як працівник патрульної поліції виходить із службового авто і рухається до припаркованого автомобіля. На питання працівника поліції: "Чому тут припаркувалися, приїхали?", особа відповідає: "Так". Після цього працівник патрульної поліції зазначає, що від водія відчувається запах алкоголю, а тому пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора або у закладі охорони здоров`я (проміжок часу 06:32:05 до 06:33:13). Водій на місці зазначив, що відмовляється від проходження огляду (проміжок часу (06:33:20 до 06:33:25). У проміжок часу з 06:33:48 до 06:36:20 зафіксовано обличчя водія і він зазначає адресу проживання Горянського, 30 (відповідає адресі, зазначеній в протоколі). Потім (проміжок часу з 06:36:30 до 06:37:30) поліцейський роз`яснює водію його права (стаття 63 Конституції України, стаття 268 КУпАП) та запитує, чи вони йому зрозумілі, на що водій відповідає ствердно і зазначає, що стосовно нього буде складено адміністративний матеріал і переходить до його складання.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.12.2024 огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився, у зв`язку з відмовою водія.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.12.2024 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

У рапорті від 10.12.2024 інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП, старший лейтенант поліції Сергій Лях доповів, що під час несення служби у складі екіпажу 1252 по вул. Саперній (вул. Шевченка) на заправці до нього звернулись водії, які повідомили, що водій автомобіля DACIA Logan сірого кольору можливо перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Указаний автомобіль було виявлено по вул. Саперній, 32, який під`їхав до магазину. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 встановлено, що у останнього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Водію було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою газоаналізатору або у закладі охорони здоров`я КНП ХОР "ОКНЛ", але водій відмовився, внаслідок чого було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Процесуальні дії у справі

Суд призначив справу до судового розгляду.

Розгляд справи неодноразово відклався через заявлені представником ОСОБА_1 клопотання та необхідністю виклику свідків, про яких заявляв представник.

Представник Мирошниченка В.О. заявив такі клопотання:

- про залучення прокурора до участі у справі, яке мотивовано тим, що особа заперечує факт вчинення правопорушення, а суд не може перебирати на себе функції сторони обвинувачення;

- про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами, яке мотивовано тим, що на відеозаписах не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом; відеозапис є неповним та не безперервним; з відеозапису неможливо встановити марку автомобіля;

- про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відеозвукозапису, яке мотивовано тим, що було заявлено клопотання про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами, яке мотивовано тим, що на відеозаписах не зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом; відеозапис є неповним та не безперервним;

- про повне дослідження матеріалів справи у судовому засіданні, яке мотивовано положеннями статті 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи;

- про виклик свідка ОСОБА_3 , яке мотивовано тим, що вказана особа може підтвердити, що використовувала транспортний засіб 09.12.2024 та припаркувала його ввечері по вул. Саперній та зранку 10.12.2024 віддала ключі та документи на авто ОСОБА_1 ;

- про виклик поліцейського ОСОБА_4 , яке мотивовано допущеними недоліками під час складання протоколу про адміністративне правопорушення (не безперервність запису, невідповідності форми протоколу);

- про долучення пояснень ОСОБА_1 ;

- про направлення матеріалів на дооформлення, яке мотивовано невідповідністю форми складеного протоколу (замість бланку на стрічці (чек-роздруківка)).

Щодо клопотання про дооформлення

Суд задовольнив клопотання представника про направлення справи на дооформлення і двічі ухвалював постанови від 21.01.2025 і 17.03.2025 про направлення справи на дооформлення.

На виконання вказаних постанов старший інспектор з ОД ВАП УПП в Харківській області ДПП капітан поліції Анна Домріна скерувала два додатки до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.12.2024 серії ЕПР1 № 192879, в яких наведено пояснення щодо форми складеного протоколу.

Щодо клопотання про залучення прокурора до участі у справі

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні 25.02.2025 відмовився від вказаного клопотання і просив залишити його без розгляду, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про залишення такого клопотання без розгляду з огляду на те, що це право особи.

Щодо клопотання про виклик свідка та поліцейського.

Суд задовольним клопотання про виклик свідка та поліцейського.

Так, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні 17.03.2025 повідомив таке. 09.12.2024 він взяв у свого товариша ОСОБА_1 автомобіль для власних потреб за його згодою. Після цього він залишив автомобіль на майданчику біля магазину орієнтовно о 22:00 годині 09.12.2024. Вранці, на наступний день 10.12.2024 орієнтовно о 06:00 ОСОБА_1 зайшов до ОСОБА_5 і забрав у нього ключі і документи від автомобіля.

У судове засідання, призначене на 17.04.2025 з`явився ОСОБА_1 та надав пояснення. Зазначив, що напередодні 10.12.2024 (тобто 09.12.2024) його товариш ОСОБА_3 взяв у нього автомобіль в користування і залишив його на майданчику біля магазину "Аврора". 10.12.2024 орієнтовно о 05:31 год. ОСОБА_1 приїхав до ОСОБА_5 і забрав у нього ключі від автомобіля і відправився до місця, де воно припароковано (біля магазину "Аврора"). Після того, як він відчинив двері автомобіля до нього підійшли працівники патрульної поліції і зазначили, що у нього наявний запах з порожнини рота і запропонували пройти огляд. Однак, він відмовився проходити, оскільки не був у стані алкогольного, а запах був через те, що він вживав часник у профілактичних цілях. Після перегляду відеоматеріалу зазначив, що на ньому зафіксовано рух подібного до його автомобіля і який запаркувався на тому ж місці, де було припарковано його авто. Повідомив, що жодна інша особа до того, як до нього підійшли поліцейські автомобілем не керувала.

05.05.2025 у судове засідання з`явився старший лейтенант поліції Лях С.А. та надав такі пояснення. 10.12.2024 особи на АЗС повідомили, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Працівники патрульної поліції вчинили дій з виявлення відповідного авто і коли побачили його увімкнули проблискові маячки, тим самим здійснивши зупинку автомобіля, який зупинився на майданчику біля магазину. Після цього він підійшов до ОСОБА_1 та, відчувши від нього запах алкоголю та помітивши тремтіння пальців рук, розпочав проведення дій щодо складення адміністративного матеріалу. Повідомив, що неповнота запису могла бути зумовлена тим, що бодікамера розрядилась але мали бути відеозаписи з бодікамер інших поліцейських. Відеофіксування руху автомобіля здійснювалось на реєстратор Сяомі 70MAI.

Щодо клопотань про визнання відеозаписів неналежними та недопустимими

За загальним правилом належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у відповідному провадженні, та інших обставин, які мають значення для цього провадження. Тобто можна говорити про те, що це логічний зв`язок з обставинами, які становлять предмет доказування, до якого можуть належати факти матеріальноправового та процесуального характеру.

Як вбачається з наданих відеозаписів на них зафіксовано факт руху автомобіля ( ОСОБА_1 визнав, що він схожий на його автомобіль (марка та колір)), факт паркування авто і знаходження біля нього ОСОБА_1 тобто вказані відеофайли містять обставини, що підлягають встановленню у цій справі, а тому посилання представника на неналежність доказу визнаються необґрунтованими.

При цьому доводи представника фактично стосуються такого критерію оцінки, як допустимість, а не належність, оскільки доводи зводяться до недоліків таких записів (не безперервний тощо).

Допустимість, натомість, не пов`язується з фактичними даними, а стосується тільки процесуальної форми доказів, тобто засобів доказування.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, який оцінюється у сукупності з іншими доказами по справі.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що суд встановлює юридично важливі обставини справи з усіх доказів по справі в цілому, а не тільки за окремим доказом, який є лише одним з письмових доказів.

За логічними правилами оцінки доказів, прогалина одного доказу може бути заповнена доказовим вмістом відомостей іншого або беззаперечними відомостями доказу, який містить певні недоліки (подібних висновків притримується Харківський апеляційний суд, зокрема, постанови від 24.06.2024 у справі № 629/6538/23, від 05.02.2025 у справі № 641/2725/24).

Надані відеозаписи можуть бути джерелом доказу вчинення правопорушення. При цьому не безперервність (надано два відеофайли: перший з фіксацією руху авто; другий щодо встановлення обставин правопорушення) не може вказувати на недопустимість доказів, оскільки вказаними файлами фіксувались окремо обставини руху авто і безпосередньо спілкування з водієм. До того ж, такий несуттєвий недолік не може беззаперечно вказувати на недопустимість відповідного доказу

Варто також зауважити, що склад правопорушення, який ставиться ОСОБА_1 у провину є комплексним та складається з декількох обов`язкових елементів об`єктивної сторони, які мають бути доведеними поза розумним сумнівом, а саме: керування транспортним та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, суд вважає необґрунтованими доводи представника щодо неналежності та недопустимості доказів, оцінка таким буде надана в сукупності з іншими доказами, а тому у задоволенні клопотання суд відмовляє.

Щодо клопотання про проведення експертизи

Суд зазначає, що обґрунтування вказаного клопотання фактично зводиться до мотивів попередньо розглянутого клопотання (про визнання доказів неналежними та недопустимими), оскільки у них теж йде мова про не безперервність відеозапису. Однак, такий довід суд відхилив, а тому підстави для задоволення клопотання про призначення експертизи теж відсутні.

Щодо клопотання про повне дослідження доказів

Суд задовольнив таке клопотання та дослідив у судовому засіданні всі докази, надані суду (відеозаписи, протокол, рапорт, акт).

Представник Мирошниченка В.О. надав у судовому засіданні пояснення, клопотання про закриття провадження та просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Позиції учасників справи

Представник ОСОБА_1 Савченко В.А. у письмових заперечення та усних поясненнях просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Заперечення мотивовано таким:

-працівник патрульної поліції не повідомив особі жодної ознаки алкогольного сп`яніння, які б надавали йому право запропонувати особі пройти огляд;

-працівник поліції не роз`яснив ймовірний порядок дій особи (пройти огляд на місці, в закладі охорони здоров`я, або відмовитись та наслідки такої відмови;

-відеозапис є неповним та не фіксує весь час складання матеріалу (правопорушення вчинено о 06:31 год., протокол складено о 06:57 год, а наявний відеоматеріал розпочинається о 06:31 год. і закінчується о 06:38 год., тобто відсутній проміжок часу в 19 хвилин);

-відсутні будь-які дані, які б свідчили про необхідність перевірки документів ОСОБА_1 , визначених у пункті 3 статті 35 Закону України "Про національну поліцію". Підстави для зупинки ОСОБА_1 були відсутні, а тому поліцейські не мали підстав для проведення огляду, а здобуті докази згідно з доктриною "плодів отруєного дерева" не можуть бути належними та допустимими. Посилається на висновки Верховного Суду, викладений в постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17;

-відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з частиною першою статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою встановлену адміністративну відповідальність.

Тобто диспозицією частини першої статті 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо факту керування транспортним засобом

З відеозапису 192879.МР4 (тривалістю 00:00:59) з реєстратора вбачається рух автомобіля (універсал, темного кольору) в темне пору доби. Автомобіль перебував на дорозі (навпроти автомобіля поліції) з увімкненими фарами, після чого було увімкнена аварійна світлова сигналізація і автомобіль перетнув зустрічну смугу і припаркувався на майданчику біля магазину "Аврора".

Суд ураховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21, що поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи.

А тому відеофіксація правопорушення є електронним доказом і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 251 КУпАП, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення відеофіксування руху автомобіля здійснювалось за допомогою реєстратор Сяомі 70MAI. Наведене також підтвердив поліцейський у судовому засіданні.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що ключі від автомобіля він забрав у свого приятеля 10.12.2024 орієнтовно о 05:31 год., жодна інша особа не керувала автомобілем до того моменту, як до нього підійшли поліцейські. При цьому, як вбачається з другого відеозапису (export-q7kwf.mp4), на якому зафіксовано дату і час (10.12.2024, початок 06:31:30, кінець 10.12.2024, 06:38:42), ОСОБА_1 жодного разу не зазначив працівнику патрульної поліції, що він не керував автомобілем, а на його питання: "Чому він тут припаркувався, приїхав?" відповів ствердно. Те, що на відео дійсно ОСОБА_1 останній підтвердив у судовому засіданні. Крім того, у судовому засіданні пояснив, що відмовився від огляду не тому, що не керував автомобілем, а тому що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд виходить з того, що пояснення самого ОСОБА_1 і позиція його представника не узгоджуються між собою, оскільки за позицією ОСОБА_1 він відмовився від огляду не через те, що не керував транспортним засобом, а тому, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Тобто не спростовує факту керування. Визнав, що автомобіль, зафіксований на відеозаписі схожий на його (марка , колір), а місце на якому припаркувалось авто відповідає місцю, де було припарковано його авто.

Крім того, як вбачається з відеозапису (export-q7kwf.mp4) під час спілкування з працівником поліції він жодного разу не заперечив факт керування автомобілем, що на переконання суду додатково підтверджує факт керування автомобілем (водій, який отримав посвідчення водія зобов`язаний бути обізнаний з ПДР, з обмеженнями щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння), оскільки свідома та розумна поведінка водія має бути очевидною та зрозумілою (повідомити інспектора про те, що він не керував транспортним засобом, а зазначати, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, якщо він взагалі не керував авто). Тобто у такому випадку, на переконання суду, особа мала б першочергово зазначити працівнику поліції про те, що вона не керувала автомобілем, а тому і підстав для проведення огляду немає. Однак ОСОБА_1 не заперечив факту керування. Наведене спростовує заперечення представника щодо відсутності доказів на підтвердження факту керування, а тому відхиляються судом.

При цьому жодних доказів про звернення зі скаргою на дії патрульного поліцейського щодо внесення до протоколу відомостей, які не відповідають дійсності ОСОБА_1 та його представник не надали.

Суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Dacia Logan, д.н.з НОМЕР_1 10.12.2024 о 06:31 год. підтверджується такими доказами у їх сукупності:

-відеозаписом 192879.МР4, на якому зафіксовано факт руху автомобіля Dacia Logan темного кольору;

-відеозаписом export-q7kwf.mp4, на якому зафіксована розмова ОСОБА_1 з поліцейським, на якому ОСОБА_1 жодного разу не заперечував факту керування автомобілем, а на питання патрульного "Чому тут припаркувалися, приїхали?", ОСОБА_1 відповідає: "Так".;

-поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні, в яких він пояснив, що відмовився від огляду тому що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а не тому, що не керував транспортним засобом;

-рапортом патрульного поліцейського, в якому останній доповідає, що автомобілем Dacia Logan, д.н.з НОМЕР_1 , 10.12.2024 керував ОСОБА_1 ;

-протоколом про адміністративне правопорушення від 10.12.2024 серії ЕПР1 № 192879, в якому наявний підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без жодних зауважень та пояснень щодо його змісту у відповідному розділі (пункт 14), тобто без заперечення факту керування.

Наведені докази, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні. З цих підстав відхиляються заперечення представника про недоведеність факту керування автомобілем та незначних недоліків відеозапису, оскільки суд оцінює наявні докази у їх сукупності.

Щодо зупинки водія

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень (пункт 1); виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (пункт 2); вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (пункт 3); вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення (пункт 4); здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (пункт 5);регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (пункт 11).

Аналіз наведених положень вказує, що до завдань поліції віднесено здійснення превентивної та профілактичної роботи з метою припинення адміністративних правопорушень та забезпечення публічної безпеки і своєчасно має реагувати на заяви про адміністративні правопорушення, зокрема, в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тобто виявлення та попередження правопорушень, зокрема, за відповідними заявами та повідомленнями віднесено до прямих завдань поліції. Натомість обов`язком водія є виконання законної вимоги відповідного патрульного.

Суд враховує рапорт патрульного поліцейського та його пояснення щодо отримання інформації стосовно можливого перебування водія у стані алкогольного сп`яніння та, відповідно, вжиття ним відповідних заходів на виконання норми статті 23 Закону України "Про національну поліцію". Невчинення відповідних дій вказувало б на недотримання відповідної норми, яка визначає завдання поліції. А тому посилання

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Згідно з підпунктом б) пункт 8.9. ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

За таких обставин, суд вважає, що поліцейські діяли в межах повноважень, передбачених пунктом 3 частини першої статті 35 Законом України "Про національну поліцію" та на виконання завдань, визначених статтею 23 вказаного Закону. А тому посилання представника у цій частині відхиляються, як необґрунтовані.

Щодо порушення

Як було зазначено, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Отже, поліцейський відповідно до п. 2 розділу І Інструкції вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п. 3, 4 розділу І Інструкції.

На відеозаписі з бодікамери export-q7kwf.mp4 зафіксовано, що поліцейський роз`яснює водію його права (стаття 63 Конституції України, стаття 268 КУпАП) та запитує, чи вони йому зрозумілі, на що водій відповідає ствердно. Працівник патрульної поліції повідомив водію, що від водія відчувається запах алкоголю і запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора або у закладі охорони здоров`я (проміжок часу 06:32:05 до 06:33:13), однак водій відмовився (проміжок часу з 06:33:20 до 06:33:25), чим порушив пункт 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність, передбачена частиною першою статті 130 КУпАП. Наведене спростовує доводи представника, що поліцейський не роз`яснив водію його права та не зазначив про ознаку, яку він вважає підставою для проведення огляду (запах з порожнини роту).

При цьому суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а запах був через часник, який він вживав у цілях профілактики, оскільки таке не спростовує його обов`язку виконати законну вимогу працівника патрульної поліції та дотриматись пункту 2.5. ПДР (з вимогами якої особа, як водій має бути обізнана) і пройти відповідний огляд (на місці або в закладі охорони здоров`я), результат якого і міг бути належним доказом на спростування факту перебування у стані алкогольного сп`яніння. З цих же підстав суд відхиляє посилання представника на не роз`яснення ОСОБА_1 наслідків відмови, оскільки це не спростовує його обов`язку виконати законну вимогу поліцейського, передбачену пунктом 2.5. ПДР, з яким ОСОБА_1 , як водій обізнаний. Жодних вимог про надання правової допомоги або ж наданні часу для залучення представника на відеозаписі ОСОБА_1 не заявив.

На правильне усвідомлення ОСОБА_1 обставин також вказують подальші його дії, зокрема, підписання протоколу про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень та пояснень. Жодних доказів на підтвердження факту звернення зі скаргами на дії працівників патрульної поліції суду не надано.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, у зокрема рішення у справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), згідно з яким будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно, ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації транспортного засобу за будь-яких обставин, зокрема, передбачений п. 2.5. ПДР.

Суд також вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_6 на недопустимість наявних у справі доказів з урахуванням доктрини "плодів отруєного дерева" з посилання на висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 з огляду на таке.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що у частині шостій статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" мова йде про висновки Верховного Суду, які враховуються судами нижчих інстанцій, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені судом касаційної інстанції у своїх рішеннях.

При цьому згідно з усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 17.05.2023 у справі № 753/11421/18, від 04.09.2023 у справі № 910/5352/21, від 01.08.2024 у справі № 420/9011/20), правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, а не мотиви, з яких виходить суд.

У постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17, на яку посилається ОСОБА_6 , відсутній загальний висновок щодо застосування доктрини "плодів отруєного дерева" у справах про адміністративні правопорушення стосовно порушень ПДР, як і висновок щодо застосування статті 130 КУпАП. У вказаній справі суд касаційної інстанції, враховуючи конкретні, встановлені судами попередніх інстанцій, обставини справи (оскаржувалась постанова інспектора поліції про притягнення водія до відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП, авто водія стояло без фіксації порушень ПДР) погодився з висновком апеляційного суду про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб. Тобто погодився з мотивами суду апеляційної інстанції щодо задоволення позову.

Суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 не сформульовано жодного висновку про застосування норми частини першої статті 130 КУпАП і не сформульовано загального висновку про застосування доктрини "плодів отруєного дерева" у відповідній категорії спорів, а тому наведена практика не є релевантною до обставин справи, що розглядається. А тому такі доводи визнаються необґрунтованими.

Суд відхиляє заперечення представника щодо порушення форми складання протоколу з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Інструкціїз оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 (далі Інструкція № 1376) протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер.

Згідно з пунктами 1 4 додатку 2 до Інструкції № 1376 бланк протоколу про адміністративне правопорушення являє собою аркуш паперу розміром 210х297 мм (+-0,5 мм), масою 80 г/кв. м і складається з протоколу та копії. Протокол і копія надруковані на самокопіювальному папері з лицьового боку трьома фарбами способом офсетного друку. На бланку протоколу про адміністративне правопорушення нанесена лінія перфорації на відстані 20 мм від лівого краю. Серія протоколу складається із літеросполук, номер - із шестизначного цифрового показника, виконуються способом високого друку. Текстова частина надрукована фарбою зеленого кольору.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395) за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділу І Інструкції № 1395).

Тобто положення Інструкцій № 1376 та № 1395 передбачають різну форму складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Водночас суд враховує, що вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення встановлені у статті 256 КУпАП, згідно з частинами першою, другою якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Тобто Кодекс, на підставі якого суд здійснює провадження у цій справі, містить конкретний перелік вимог, які мають бути відображені в протоколі про адміністративне правопорушення (дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи).

Протоколом про адміністративне правопорушення від 10.12.2024 серії ЕПР1 № 192879 містить усі обов`язкові реквізити, встановлені статтею 256 КУпАП. При цьому протокол є лише одним із доказів, на підставі якого встановлюються фактичні дані щодо наявності / відсутності адміністративного правопорушення. А тому, враховуючи, що протокол від 10.12.2024 серії ЕПР1 № 192879, містить усі дані, передбачені статтею 256 КУпАП, невідповідність норм підзаконних актів, вважає за можливе застосувати положення Кодексу, який має вищу юридичну силу по відношенню до підзаконних нормативно-правових актів, зокрема, Інструкцій.

На переконання суду форма у цій справі не може превалювати над змістом, тобто, за наявності встановленого факту правопорушення, самі лише технічні недоліки не можуть бути підставою для уникнення такої відповідальності, що у повній мірі відповідає завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбаченим у статті 245 КУпАП, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями у судовому процесі.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що провина ОСОБА_1 , повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 10.12.2024 серії ЕПР1 № 192879, в якому зафіксовано порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та актом огляду ОСОБА_1 від 10.12.2024, в яких зафіксована відмова останнього;

-відеозаписом 192879.МР4, на якому зафіксовано факт руху автомобіля Dacia Logan темного кольору;

-відеозаписом export-q7kwf.mp4, на якому зафіксована підтвердження ОСОБА_1 факту керування автомобілем та відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

-поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні, в яких повідомив, що відмовився від проходження огляду не через те, що не керував транспортним засобом, а через те, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння.;

-рапортом поліцейського та його поясненнями, в яких він повідомив про обставини правопорушення.

Даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статей 245, 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення ПДР, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписах, рапорті, а саме пункту 2.5. ПДР та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті130 КУпАП. Заперечення ОСОБА_7 , зводяться до несуттєвих недоліків роботи інспектора поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та власної незгоди зі змістом протоколу без належного правового обґрунтування і не спростовують факту вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому не можуть бути визнані достатніми для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підстави викладеного, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, характер та ступень суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, суд уважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тобто в межах санкції передбаченої частиною першою статті 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 40-1, 130, 245, 246, 252, 279, 283 289, 294 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити представнику ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами.

2.Відмовити представнику ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відеозвукозапису.

3.Задовольнити клопотання представника Мирошниченка Віталія Олександровича про повне дослідження матеріалів справи у судовому засіданні.

4. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.(отримувач: ГУК Харівськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 192879 від 10.12.2024 ОСОБА_1 ), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

5.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 05.05.2025.

Суддя Роман ВІТЮК