Провадження № 3-в/638/21/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Смирнов В.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання Постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2024 року та Постанови Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу,

встановив:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебували матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2024 року накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово безробітний, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 адміністративне стягнення в виді штрафу в у розмірі 1000 (одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово безробітний, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року Апеляційні скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Варламова Д.В. задовольнити частково. Постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 - змінено. Виключено з мотивувальної частини постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2024 року кваліфікуючу ознаку ч.1 ст.130 КУпАП знаходження «в стані алкогольного сп`яніння». У решті постанову суду залишено без змін.

19 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про розстрочення виконання постанови Постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2024 року та Постанови Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу у зв`язку з тим, що правопорушник не має можливості сплатити штраф.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи заяви захисника ОСОБА_1 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно до статті 307 Кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300- 2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 308 КУпАП передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з вимогами статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2024 року накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово безробітний, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 адміністративне стягнення в виді штрафу в у розмірі 1000 (одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово безробітний, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року Апеляційні скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Варламова Д.В. задовольнити частково. Постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 - змінено. Виключено з мотивувальної частини постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2024 року кваліфікуючу ознаку ч.1 ст.130 КУпАП знаходження «в стані алкогольного сп`яніння». У решті постанову суду залишено без змін.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року справа № 2-54/08 при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

ОСОБА_1 у своїй заяві вказав, що не має змоги сплатити штраф одноразово, оскільки у нього та його дружини невеликий дохід, їм потрібно платити кредит, орендну плату та допомагати батькам.

Згідно ст. 298 КУпАП України постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

В матеріалах заяви відсутні переконливі докази, які могли б свідчити про поважну причину, яка унеможливлює виконання постанови заявником.

Крім того, штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи.

Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, який за змістом заяви хоче їх уникнути шляхом сплати у вигідний для нього спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення, а запропонований заявником механізм розстрочки штрафу взагалі протирічить приписам КУпАП щодо строків його сплати.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин, суд вважає, що задоволення заяви про розстрочення сплати штрафу допускає можливість невиконання ним судового рішення, що протирічить приписам ст. 23 КУпАП про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про розстрочення сплати штрафу є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.298, 301, 304, 305,КУпАП, суд,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання Постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2024 року та Постанови Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу- відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Смирнов