ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2043/24 Номер провадження 33/814/87/25Головуючий у 1-й інстанції Третяк О. Г. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участі адвоката Туровського В.В. (в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Туровського В.В. на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП, із застосуванням ст.36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 605 грн. 60 коп.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 678630, 17 травня 2024 року о 22 годині 25 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мото «Alpha» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Центральна, буд. 37 в с. Шахворостівка Миргородського району Полтавської області, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 та п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 678648, 17 травня 2024 року о 22 годині 25 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мото «Alpha» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Центральна, буд. 37 в с. Шахворостівка Миргородського району Полтавської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Туровський С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд не надав належної правової оцінки неповноті відеозапису та безпідставно не визнав його недопустимим доказом.

Також судом не враховано порушення поліцейськими вимог ч. 2,4,6, ст. 266 КУпАП, що тягне за собою визнання огляд недійсним.

ОСОБА_1 відмовившись від проходження огляду за допомогою приладу Драгер та забажав пройти його в умовах лікарняного закладу.

Однак лікар, в порушення відповідної Інструкції, на свій розсуд внесла у висновок запис про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від здачі для аналізу біологічних зразків (крові, слини чи сечі).

За таких обставин в діях ОСОБА_1 фактично відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 також категорично заперечує вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, зазначає, що його обмовили, через конфлікт, який стався з ОСОБА_3 , та який разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 інсценували дорожньо-транспортну пригоду, а показання свідків є сфальсифікованими.

Ставить питання про допит свідка ОСОБА_5 з приводу спростування неправдивих відомостей, які надала свідок ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, у судове засідання 06.05.2025 року Полтавського апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення на адресу апеляційного суду не надходило, про причини своєї неявки суду не повідомив, за таких обставин, з урахуванням того, що в попередніх судових засіданням апеляційного суду ОСОБА_1 надав суду пояснення щодо обставин події та доводів апеляційної скарги та з урахуванням думки захисника про можливість завершення апеляційного розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , вважаю за можливе проводити апеляційній розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши адвоката Туровського В.В. та ОСОБА_1 в підтримку доводів поданої апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким судом першої інстанції була надана належна оцінка.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу ААД №678630 від 18.05.2024 року та ААД № 678648 від 18.05.2024 року (а.с. 1, 19), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 20), висновком № 26 від 18 травня 2024 року щодо результатів медичного огляду стосовно ОСОБА_1 де вказано, що той від проходження обстеження відмовився (а.с.3), копією рапорту працівника поліції про реєстрацію ДТП з травмованими в с.Шахворостівка Миргородського району Полтавської області (а.с.7), довідкою про наявність у ОСОБА_1 водійського посвідчення та не притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 КУпАП (а.с.10), копією довідки № 3151 від 17.05.2024 на ім`я ОСОБА_2 про забій, осадження правої гомілки (а.с. 25), що підтверджує факт отримання потерпілою тілесних ушкоджень, даними відеозапису приєднаного до матеріалів справи.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»(із змінами), суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

П. 13.1 Правил дорожнього руху вказує, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Зі змісту статті 124 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП становить діяння - порушення правил дорожнього руху, та наслідок - заподіяна шкоди майну, а саме: транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну.

Таким чином, за результатами розгляду всіх фактичних обставин справи в судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, оскільки останній не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості та дистанції здійснюючи рух мотоциклом мав переконатись в його безпеці та стежити за обстановкою, що всупереч п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України не виконав, внаслідок чого скоїв наїзд на потерпілу ОСОБА_2 .

Наявні докази у справі, а саме схема місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення свідків, відеозапис події, на переконання апеляційного суду, беззаперечно спростовують позицію щодо непричетності ОСОБА_1 до вказаної дорожньо-транспортної пригоди та доводять порушення останнім вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, які знаходилися в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Суд враховує, що показання свідків послідовні та узгоджені між собою, та не викликають сумнівів у їх достовірності, тому суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про неправдивість показань свідків.

Підстав для обмови вказаних свідків ОСОБА_6 апеляційним судом не встановлено.

Жодних об`єктивних даних, які б свідчили про неправдивість показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_7 апеляційному суду не надано безпосередньо ОСОБА_1 й в ході апеляційного розгляду справи.

Вважаю, що дана версія апелянтом була наведена з метою уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Таким чином, згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 на час дорожньо-транспортної пригоди був учасником процесу дорожнього руху, а тому він є суб`єктом правопорушення, вимоги Правил дорожнього руху ОСОБА_1 дотримані не були, що і перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Дані висновки суду першої інстанції в апеляційній скарзі сторони захисту спростовані не були.

Доказів щодо спростування висновків судді про порушення ОСОБА_1 п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України матеріали справи не містять, не надано таких доказів й апеляційному суду.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять всі фактичні дані, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині до уваги не приймаються.

Далі суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність , яка передбачена статтею 130 КУпАП.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння, і пояснення щодо не керування транспортним засобом не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так, з відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського вбачається, що зафіксована пропозиція поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі та відмова ОСОБА_1 від його проходження на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 травня 2024 року №26 складеного лікарем КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради, мається запис про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Таким чином, твердження про відсутність у ОСОБА_1 відмови від проходження запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбачений законом спосіб є надуманими та спростовується вищенаведеними доказами по справі.

При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що працівником поліції порушений порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 Правил дорожнього руху України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (в подальшому "Інструкція"), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За правилами частин 2, 3 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку.

Аналогічні вимоги закріплено у п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 №1103 (далі Порядок №1103).

Згідно п.6 Порядку №1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку №1103).

Апеляційний суд зауважує, що працівниками поліції забезпечено ОСОБА_1 можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння шляхом його доставки до приміщення медичного закладу.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі безпосередньо була зафіксована лікарем відповідним записом у висновку №26 від 18 травня 2024 року.

Твердження сторони захисту про відсутність фіксації процедури проведення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки фактично медичний огляд ОСОБА_1 по прибуттю до медичного закладу лікарем не проводився у зв`язку з відмовою правопорушника від його проходження.

Що стосується доводів захисника про відсутність повного та безперервного відеозапису, то вони є неспроможними, оскільки на відеозаписі зафіксовані всі події щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та, власне, обставини складання протоколу.

Об`єм відеозапису є достатнім та зміст якого виключає жодні сумніви щодо оцінки тих подій, які на запису зафіксовано.

Посилання захисника на відсутність фіксації на відеозапису дій працівників поліції з складання протоколу про адміністративне правопорушення, то вони самі по собі не свідчать про наявність істотних порушень, які б тягнули за собою скасування протоколу про адміністративне правопорушення, а також не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, саме сукупністю вказаних вище доказів підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Туровського В.В. залишити без задоволення, а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко