Справа № 759/4212/25 Суддя в суді першої інст. - Єросова І.Ю.
Провадження № 33/824/2408/2025 Суддя-доповідач - Дрига А.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Дрига А.М.,

за участю особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Федорова Д.С.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Федорова Д.С. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та застосовано адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_1 05.02.2025 р. о 22:37 год. у м. Києві по вул. Зодчих, 40, керував транспортним засобом «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився з використанням технічного засобу «Драгер Alkotest ARJL-0246». Результат позитивний 1.09 ‰. Від проходження у встановленому законом порядку огляду в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, що зафіксовано на нагрудній бодікамері.

У зв`язку із чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В апеляційній скарзі захисник, оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_1 інкриміновано одночасно керування транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду в медичному закладі у лікаря нарколога, тобто інкриміновано два різні склади адміністративного правопорушення. Вважає, що дані правопорушення є взаємовиключними.

Вказує, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, однак відсутні будь-які відомості про вручення або доведення його змісту до ОСОБА_1 .

Разом з тим, зазначає, що згідно відеозаписам з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили про її задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9.а ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №239557 від 05.02.2025; результатом технічного приладу «Драгер», згідно якого результат огляду ОСОБА_1 складає 1,09 ‰, дата проведення - 02.05.2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу від 05.02.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; диском з відеозаписом з нагрудної камери, на якому зафіксовано, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, обставини.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги адвоката Федорова Д.С. апеляційний суд відхиляє, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наявними в справі належними й допустимими доказами, які будь-яких сумнівів у їх недостовірності не викликають.

Доводи адвоката про інкримінування ОСОБА_1 одночасно двох складів адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду в медичному закладі у лікаря нарколога, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено у зв`язку із порушенням п.2.9.а ПДР, тобто за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на підставі пройденого огляду з використанням технічного засобу «Драгер Alkotest ARJL-0246» та встановленим результатом 1,09 ‰. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, яка зафіксована у протоколі, не ставиться у вину останньому.

Крім того, згідно відеозапису з нагрудної камери вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки з використанням технічного приладу «Драгер», однак виявив незгоду з результатами огляду. Відповідно до вимог п.7. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівником поліції роз`яснено процедуру та запропоновано пройти огляд у медичному закладі у лікаря-нарколога, що і відображено у протоколі.

Таким чином, суд вважає, що висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п. 2.9.а ПДР України, не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Федорова Д.С. - залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига