Провадження №: 3/752/4298/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції ДПП у м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу серії ГП №109797 від 18.04.2025 року, ОСОБА_1 18.04.2025 року о 21 год. 00 хв. за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме вчиняв умисні дії, які проявились у неодноразових повторюваннях про ведення побуту в квартирі, чим завдав психологічних страждань потерпілій, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Проналізувавши додані до матеріалів справи докази, а саме письмові пояснення та відеозапис подій, вбачається, що між останніми виникла побутова сварка, під час якої вони з`ясовували між собою особисті відносини.

Однак в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, в розумінні ст. 251 КУпАП, умисного вчинення ОСОБА_1 будь-яких систематичних діянь психологічного характеру стосовно ОСОБА_2 внаслідок чого була завдана реальна шкода її психічному здоров`ю.

Сам лише факт наявності між особами сварки, конфліктної ситуації, не може свідчити про вчинення домашнього насильства психологічного характеру, в розумінні вимог ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Вказане у своїй сукупності свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко