Провадження № 3/742/496/25
Єдиний унікальний № 742/1487/25
Постанова
02 травня 2025 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого майстром колії АТ «Українська залізниця»,
за ч.1 ст.184 КУпАП,
установив:
ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків згідно ст.150 Сімейного кодексу України щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 06.03.2025 близько 15 год. в приміщенні Богданівського ліцею ім.Григорія Ващенка за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив хуліганські дії, а саме штовхав та тягнув за ногу учня 5 класу ОСОБА_3 , за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.184 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечив обставини, викладені у протоколі, вину у вчиненому не визнав. Вказав, що незгодний з оцінкою дій свого сина. Вважає, що його син жодних неправомірних дій не вчиняв, а насправді мали місце дитячі пустощі, а не хуліганські дії.
Захисник адвокат Бульба Р.В. в судовому засіданні вказав, що обставини зазначені у протоколі щодо нібито хуліганських дій сина ОСОБА_1 є надуманими та не підтверджуються жодними доказами. Інспектором ВП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області при складанні протоколу не зазначено яким способом особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина та яких саме обов`язків така особа не виконала. Тобто інспектором не розкрито суть адміністративного правопорушення. В ОСОБА_3 якого начеб то штовхали, тілесних ушкоджень не виявлено, до лікаря чи то швидкої допомоги він не звертався, що підтверджується матеріалами, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення. За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, тому просив суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.184 КУпАП настає у разі саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст.12 Закону України Про охорону дитинства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.
За вимогами ст.3 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьком зазначений ОСОБА_1 (а.с.3).
Відповідно до рапорту поліцейського Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, 06 березня 2025 року о 17 год. 17 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ..дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийшов додому побитим. Повідомив, що його побили троє старших хлопців в дворі школи на перерві. Дитина навчається в Богданівській школі, 5 клас. Швидка не потрібна. Чи повідомив він про це вчителям заявник не знає. Подія сталася вперше. Просить направити поліцію додому для написання заяви. Заявник ОСОБА_5 .
За результатами відпрацювання при спілкуванні з ОСОБА_3 , учнем 5 класу Богданівського ліцею, встановлено, що його 06 березня 2025 року біля школи побило троє хлопців, хто саме бив повідомити не може…хтось з однокласників..але прізвище однокласників не знає..під час спілкування постійно плутався та не міг згадати подробиці. Під час спілкування з директором навчального закладу ОСОБА_6 остання повідомила, що учень 5 класу ОСОБА_7 систематично порушує поведінку в школі, на зауваження не реагує, у зв`язку з чим здійснюються постійні телефонні дзвінки до матері учня. Їй стало відомо від учнів школи що на одній із перерв ОСОБА_3 чіплявся до учня 7 класу ОСОБА_8 , штовхав його після чого між учнями почалася бійка та учні старших класів розборонили їх. Про дану подію їй стало відомо після звернення батька в поліцію. Протягом дня ОСОБА_9 не скаржився на побиття жодному з вчителів. Вкінці навчального дня бачила ОСОБА_9 на автобусній зупинці усміхненого та ніяких явних тілесних ушкоджень на ньому не було. Мати ОСОБА_10 звернулася до Прилуцького РВП з письмовою заявою про притягнення до відповідальності осіб, які завдали її сину фізичної шкоди, повідомила, що має намір звертатись до лікаря (а.с.4).
Як вбачається з потоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №047389 від 07.03.2025, ОСОБА_1 ухилився від належного виконання передбачених законодавством обов`язків щодо догляду, навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме останній 06.03.2025 близько 15 год. в приміщенні Богданівського ліцею ім.Григорія Ващенка за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив хуліганські дії, а саме штовхав та тягнув за ногу учня 5 класу ОСОБА_3 .
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 його підписав та отримав копію, що підтверджується його підписом. Письмові пояснення не надав.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 06.03.2025, вбачається, що ..06 березня 2025 року після останнього уроку він знаходився в школі біля вхідних дверей… «..підійшов Стас та дав ногою по задньому місцю. Я його запитав навіщо він це зробив. Він руками мене положив на пол, а потім пішов геть. Я піднявся і пішов на двір, вийшов за територію школи чекати автобуса. Через деякий час до мене підійшли троє хлопців з цієї школи, начебто з 6 чи 7 класу. Їх імена мені не відомі…сказали що вони три боса. А потім один з них пхнув в плечі і я впав до землі на лівий бік. І вони почали мене бити ногами, по руці та спині. …приїхав автобус, вони відійшли..». Про подію розказав спочатку молодшому брату та сестрі, а сестра вітчиму" (а.с.5).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 07.03.2025, вбачається, що 06.03.2025 перебував на навчанні, та після уроків близько 15 год. разом із своїми однокласниками чекав автобус щоб їхати додому. …до них підійшов учень 5 класу ОСОБА_11 та почав чіплятись..проте вони просили його цього не робити. …Коли вийшли на вулицю ОСОБА_11 продовжив чіплятись до нього та інших які стояли на вулиці..В подальшому щоб він не вчиняв даних дій, він та ОСОБА_12 повалили ОСОБА_13 на землю....(а.с.6).
Відповідно до письмових пояснень директора Богданівського ліцею імені Григорія Ващенка ОСОБА_14 від 16.04.2025 за №80, та характеристик на учнів, вбачається, що 06.03.2025 між 17 год. та 17.40 їй стало відомо від представників поліції про те, що вітчим ОСОБА_10 зробив заяву в поліцію про побиття сина старшокласниками в закладі освіти. Нею було проведено опитування здобувачів освіти 9-10 класів. Ніхто із опитаних нічого не бачив та не чув. Вони лише сказали, що ОСОБА_9 гуляв із хлопцями на подвір`ї. Сам ОСОБА_9 не називав імен кривдників, спираючись на те, що він їх не знає. Коли звернулись до учнів шостого класу, які чекали автобуса з питанням: «Хто що бачив?», то і ОСОБА_15 і ОСОБА_16 в присутності інших дітей які теж там були і все підтвердили розповіли про цю подію. Хлопці визнали що це вони штовхались із ОСОБА_17 . Вони пояснили що ОСОБА_9 на перерві в коридорі чіплявся до ОСОБА_2 . Це було як привертання уваги з боку ОСОБА_9 до себе щоб погратись. Коли на подвір`ї чекали автобуса, діти продовжили штовханину. Розповідаючи це, ОСОБА_16 і ОСОБА_15 навіть не підозрювали, що кривдили ОСОБА_9 , адже він підтримував цю забаву. ОСОБА_7 нікому не скаржився, в автобусі був спокійний, навіть заснув. ОСОБА_9 сказав неправду, що не знає цих хлопців. Він їх добре знає, адже спілкувався з ними і після цього інциденту (а.с.15-18).
Доказами, які найменш залежні від суб`єктивного сприйняття фактів окремими особами, і які поставити під сумнів у суду підстав немає, є відео одного з учасників даних подій.
Зокрема, з переглянутого в судовому засіданні відео вбачається, що відбувається штовханина між хлопцями. При цьому, троє хлопців неодноразово штовхають ОСОБА_9 , який падає на землю. Зокрема, хлопець в довгій чорній куртці з накинутим на голову капюшоном, намагається завдати удару кулаком, завдає удар коліном ОСОБА_9 в живіт. Штовхає на землю, тягне за ногу... Такі дії ним вчиняються неодноразово. Інший хлопець тримає його обличчям до землі...Хлопці, в тому числі хлопець в довгій чорній куртці з накинутим на голову капюшоном, намагаються ОСОБА_9 запхати гниле яблуко в рота.. Участь в цій події приймають і дівчата, які ображають та дразнять ОСОБА_9 . Знімають все на відео...
При цьому, дані події відбуваються протягом тривалого часу…як на території школи, так і на проїжджій частині дороги, поблизу школи…
ОСОБА_1 в судовому засіданні при перегляді відео, підтвердив, що хлопець в чорній курці з одягнутим на голову капюшоном, є його сином ОСОБА_18 .
Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вищевказані докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже повністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликають, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу та дослідженими в судовому засіданні.
Вищезазначені докази в порядку ст.251 КУпАП підтверджують факт недотримання ОСОБА_1 обов`язку щодо створення належних умов виховування свого сина в дусі поваги до прав та свобод інших людей, у зв`язку з чим в судовому засіданні встановлені підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, якою передбачена відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Доводи сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.
Навпаки, ОСОБА_1 в судовому засіданні категоричо заперечив щодо неправомірних дій сина, оскільки розцінює їх як зичайні пустощі, повністю виправдовуючи сина.
Згідно ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.184, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді - попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у сумі 605 грн. 60 коп.
Згідно ст.291КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
Суддя Наталія ФЕТІСОВА