Справа № 752/1746/25
Провадження №: 3/752/1576/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1
за участізахисника Халупка В.М.,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2024 о 23:59 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись у м. Києві по вул. Набережно-Корчуватській, 92, не був уважний, непростежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, у результаті чого скоїв наїзд на нерухому перешкоду (дерево на узбіччі), що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та настання матеріальних збитків, тобто настання дорожньо-транспортної пригоди.

Описаними діями ОСОБА_1 спричинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої вказаний транспортний засіб отримав механічні ушкодження що потягло матеріальні збитки та, відповідно, порушив 12.3 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 "Про Правила дорожнього руху" (зі змінами та доповненнями, надалі по тексту - Правила дорожнього руху), за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

При цьому, дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_1 керуючи вищевказаним транспортним засобом, в указані дату і місці, вчинив, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду в установленому законодавством порядку водій відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису - нагрудною камерою співробітників Національної поліції, які оформили у зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У ч. 1 ст. 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За змістом ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Подія та склад адміністративних правопорушень та наявність вини у діях ОСОБА_1 у порушенні ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 207641 від 29.12.2024, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 124 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.12.2024, в якій містять відповідні виміри, місце розташування транспортного засобу, місце зіткнення, напрямок руху транспортного засобу та наявний опис ушкоджень;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 207618 від 29.12.2024, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- відеозаписи з нагрудних камер співробітників Національної поліції України № 472080, № 476790 (записані на лазерний диск), в яких зафільмовано події, які мали місце у м. Києві по вул. Набережно-Корчуватській у межах житлової забудови та які відображають дорожню обстановку, а також охоплюють факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з обставинами його причетності до дорожньо-транспортної пригоди за наслідками з`ясування наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння та складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.12.2024 серії ЕНА № 3748955 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (водій керував транспортним засобом без документів (без посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, страхового полісу).;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 29.12.2024, в яких зазначено, що він знаходився у гаражі та почув гучний удар. Вийшовши на вулицю, побачив, що автомобіль Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 здійснив наїзд на дерево. Він вирішив підійти до автомобіля та надати допомогу. Автомобіль був зачинений зсередини, а в автомобілі побачив особу. Коли приїхала поліція, особа представилася ОСОБА_1 . Коли поліція запропонувала пройти огляд на стан сп`яніння, водій відмовився;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 29.12.2024, який зазначив, що знаходився у своєму гаражі та почув удар. Він вийшов на вулицю, побачив, що автомобіль Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 в`їхав у дерево. Він вирішив підійти до автомобіля, але транспортний засіб був зачинений зсередини, а в автомобілі побачив особу. По прибуттю поліції, особа назвала себе як ОСОБА_1 . Коли поліція запропонувала пройти водію огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_4 відмовився;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 29.12.2024, в яких зазначено, що він не пам`ятає, як тут опинився .

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколів від 29.12.2024 особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія за допомогою сервісу надання державних цифрових послуг "Дія" та його пояснень, йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва.

Щодо процедури розгляду справи доцільне зазначити, що у судове засідання, яке неодноразово відкладалося, ОСОБА_1 не з`явився.

01.05.2025 захисник - адвокат Халупко Вячеслав Михайлович клопотав про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , посилався на те, що останній мешкає у Хмельницькій області, що ускладнює його особисту участь у судовому засіданні, клопотав про виклик свідків та про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не є обов`язковою.

Враховуючи неодноразове відкладення судового засідання, представлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності професійним адвокатом, який заявив в інтересах свого підзахисного клопотання та навів заперечення по суті справи, розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до виступу захисника провадження у справі підлягає закриттю за недоведеністю складу правопорушень за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи на таке:

- згідно з протоколом серії ЕПР1 № 207641 п. 7 місцем скоєння та суттю правопорушення є наступне: 28.12.2024 23:59:00 вул. Набережно-Корчуватській, 92 в м. Києві водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України близько 23 год 40 хв. У той же час у протоколі зазначено, що свідки не залучалися, тоді як до суду направлено письмові пояснення двох осіб, що свідчить про суперечності даних,занесених до протоколу;

- у протоколі серії ЕПР1 № 207641 міститься посилання на приєднання до нього відеозапису з нагрудної камери № 475440, тоді як до матеріалів справи таке відео не приєднано , що вказує на відсутність доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України відсутній;

- факт перебування за кермом ОСОБА_1 не встановлений, адже свідки цього відсутні, відеозапис відсутній;

- у протоколі серії ЕПР1№ 207618 у п. 7 зазначено, що 29.12.2024 о 00:20:00 по вул. Набережно-Корчуватській , 94 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння…..чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Також зазначено, що свідки не залучалися та наявне посилання на відеозапис з нагрудної камери № 472080 та 476799, вказано, що від пояснень водій відмовився. У той же час відеозапис з технічного засобу відеозапису № 475440 в матеріалах справи відсутній, тоді як з дослідженого відеозапису з нагрудної камери № 472080 слідує, що ОСОБА_1 від виклику швидкої допомоги відмовився і повідомив, що транспортним засобом не керував. На 14-й хвилині відеозапису з нагрудної камери № 472080 з`явилися свідки, але показання писати не хотіли, поліцейські їх умовили, пообіцявши, що їх в суд викликати не будуть. На відеозаписі о 19:20 ОСОБА_1 знову наголосив, що за кермом не перебував, тому і відмовляється проходити медичний огляд на стан сп`яніння. Ці дані вказують на непричетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення;

- в матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери № 476790, про який не зазначено у протоколі серії ЕПР1№ 207618. З відеозапису вбачається, що свідки з`являються на 44-й хв запису, писати пояснення не хочуть, зазначили, що зараз не той час щоб свідчити. Проте, що вони мали на увазі, не пояснили. Поліцейські роз`яснили, що від свідків досить і тих свідчень, що сторонніх в машині не було. Пояснення відбирав старший сержант поліції ОСОБА_5 . Пояснення написані також рукою ОСОБА_6 . При складанні пояснення від ОСОБА_2 він повідомив поліцейському, що випив пива. Поліцейський текст переписав з пояснень ОСОБА_3 , у ОСОБА_7 про обставини не запитував, ОСОБА_7 про обставини не розповідав;

- до якого протоколу (за ст. 124 або з ст. 130 КУпАП) надані письмові пояснення так званих свідків, не зрозуміло, оскільки в обох протоколах зазначено, що свідки не залучалися.

Обґрунтовуючи клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , захисник послався на те, що останні можуть володіти додатковою інформацією, яка не викладена в їх письмових поясненнях, оскільки на ОСОБА_1 складено два протоколи, та в протоколі серії ЕПР 1 № 207641 від 29.12.2024 не зазначено свідків події, хоча в своїх поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що стали свідками того, як автомобіль Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 в`їхав у дерево, у той час як у протоколі серії ЕПР 1 № 207618 зазначено, що додаються свідчення свідків, тобто в двох протоколах, що складені відносно однієї і тієї ж особи, різниться інформація щодо свідків. Також захисник зазначає, що при дослідженні матеріалів справи, на письмових поясненнях ОСОБА_1 присутні бурі сліди невідомого походження, що схоже на кров. Якщо ці сліди - це кров ОСОБА_1 , то це може свідчити про отримання ним ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, та з цього стає невідомо у якому стані ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши заперечення захисника, наявні докази у сукупності з відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, суд (суддя) не установив передумов для констатації істотних порушень процедури оформлення протоколів про адміністративне правопорушення та/або недоведеності складу адміністративних правопорушень за ст. 124, 130 КУпАП і вважає, що установлення події та складу адміністративних правопорушень відбулося в цілому відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (надалі по тексту Інструкція № 1452/735).

Так, з досліджених відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції № 472080 та 476790 вбачається, що у ніч з 28.12.2024 на 29.12.2024 черговий екіпаж Управління патрульної поліції у м. Києві прийняв виклик щодо настання дорожньо-транспортної пригоди по вул. Набережно-Корчуватській у м. Києві. По прибуттю на місце патрульні поліцейські виявили потрощений автомобіль Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_8 , який був у знерухомленому стані, адже врізався у дерево, а також громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Події відбувалися в межах житлової забудови приватних будинків, огороджених парканами.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили поліцейським, що почули гучний удар від автомобіля, вибігли на двір, оскільки злякалися, що відбулася аварія з їх автомобілем, який стояв поза межами огородженої території приватного сектору. Побачили автомобіль Volkswagen Caddy, який врізався у дерево та особу всередині автомобіля. Так як удар автомобіля об дерево прийшовся на місце водія, чоловіка, що був в автомобілі, відкинуло на пасажирське місце. Вони почали стукати у двері, намагалися їх відкрити, щоб з`ясувати стан чоловіка надати йому допомогу. Зателефонували своєму керівнику, розказали про пригоду, а він викликав поліцію.

Чоловіком, якого виявили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виявився ОСОБА_1 .

На відеозаписах відображено що ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема з числа тих, які можна з`ясувати без органів нюху, - це порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення мови.

Про наявність у ОСОБА_1 запаху алкогольного сп`яніння з порожнини рота поліцейські вказали йому.

На відеозаписах ОСОБА_1 зазначає, що автомобіль Volkswagen Caddy він купив "по техпаспорту" і документи на нього має та зауважує, що він не керував цим автомобілем.

На переконання суду заперечення ОСОБА_1 , особу якого було установлено з його слів та шляхом перевірки документів, щодо керування автомобілем, не відповідають дійсності, оскільки на місці події були відсутні інші особи, будь-хто не прибув на місце пригоди і не взяв винуватість у настанні дорожньо-транспортної пригоди на себе, тоді як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що почувши сильний удар, вибігли на двір виявили на місці пригоди лише особу, яку ідентифіковано як ОСОБА_1 .

Впродовж тривалого часу перебування на місці події ОСОБА_1 у жодний спосіб не змін пояснити як опинився на місці, чому автомобіль, який він "купив по техпаспорту" врізався у дерево, хто керував цим автомобілем, якщо це був не він, де ймовірний кермувальник, чому в автомобілі його взуття, а він босий на вулиці.

Більше того, за час відкладення судових засідань у цій справі про адміністративне правопорушення після її надходження до суду ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, не пояснив ні усно, ні письмово причини, за яких він перебував в салоні автомобіля Volkswagen Caddy, який врізався у дерево.

Захисник ОСОБА_1 на уточнюючі запитання суду (судді) також не зміг вказати будь-яких причин, навіть і причин перебування ОСОБА_1 у нічний час доби по вул. Набережно-Корчуватській у м. Києві, які б дали підстави, хоча б для опосередкованих сумнівів у непричетності особи до подій, наслідком яких стало документування адміністративних правопорушень за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання суду (судді) досліджені докази вказують на те, що саме ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом та чинив дорожньо-транспортну пригоду, маючи очевидні ознаки алкогольного сп`яніння та відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу патрульних поліцейських.

Заперечення факту керування оцінюється як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд (суддя) виходить з того, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 12.3 Правил дорожнього руху, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди є доведеною та, відповідно у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за наявності ознак, які відповідають п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735.

Клопочучи про закриття провадження, захисник зазначав про розбіжність в адресах місця вчинення правопорушення, які занесені до протоколу № 207641 (вул. Набережно-Корчуватська, 92) та № 207618 (вул. Набережно-Корчуватська, 94), у номерах нагрудних камер, що вказані у протоколі № 207641 (№ 475440) та протоколі № 207618 (№ 472080, № 476799). Такі зауваження щодо адреси не перешкоджають встановленню фактичних обставин, не порушують права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та є розбіжностями, які усуваються під час розгляду справи, з матеріалів якої слідує, що зіткнення транспортного засобу з деревом відбулося саме по вул. Набережно-Корчуватській у межах малоповерхової житлової забудови і для встановлення події і складу адміністративного правопорушення уточнення адреси (92 чи 94) не має нікого суттєвого значення.

Стосовно відсутності в матеріалах справи відеозаписів з нагрудної камери № 475440, про яку зазначено у протоколі № 207641, то суд (суддя) зазначає, що матеріали справи містять відеозаписи з нагрудної камери № 472080 і № 476790, які відображають ОСОБА_1 , осіб - свідків, працівників патрульної поліції та стосуються події, задокументованих у подальшому за ст. 124 і ст. 130 КУпАП, і яких достатньо, у сукупності з іншими доками, для встановлення події і складу двох, інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Стосовно відсутності в матеріалах справи відеозаписів з нагрудної камери № 476799, про яку зазначено у протоколі № 207618, то суд (суддя) вбачає не відсутність самих відеозаписів, а допущення описки у номері технічного засобу відеофіксації (зазначено 476799, замість вірного 476790).

На уточнюючі запитання суду (судді) захисник пояснив, що не звертався з адвокатським запитом до Управління патрульної поліції в м. Києві для отримання відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, які не приєднані до матеріалів справи. У той же час, клопотань до суду про витребування таких електронних доказів захисник не заявляв.

Стосовно порядку складання письмових пояснень від імені свідків працівником поліції, суд (суддя) зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 власноручно проставили свої підписи та зазначили, що з їх слів пояснення записано вірно.

Стосовно запевнянь патрульних про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у подальшому до суду не викликатимуть, то такі обставини носять побутовий ухил та не впливають на правдивість самих пояснень свідків.

Відсутність у протоколі № 207618 зазначення про приєднання до нього письмових пояснень свідків не впливає на достовірність самих доказів, адже до цього протоколу приєднано відеозапис, з якого вбачається наявність на місці події громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли до суду, будучи оформленими в одну справу про адміністративне правопорушення і приєднані до цієї справи докази оцінено під час розгляду справи у їх сукупності.

Щодо описаних і можливо неописаних заперечень захисника, то їм надається критична оцінка, оскільки за своєю сутністю вони носять формальний характер та не можуть слугувати підставою для закриття провадження у справі, оскільки це становитиме собою прояв надмірного формалізму та недоцільного правового пуризму (від лат. purus - "чистий", дотримання букви закону всупереч духу закону, що суперечить інтересам правопорядку і правосуддя.

У розрізі зазначеного суд вважає за доцільне опосередковано покликатися на постанову Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 2а-475/09/1370, де застосовані релевантні для цієї справи висновки та практика Європейського суду з прав людини, за якими не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване лише для виправлення істотної помилки. Пуризм у загальноприйнятому розумінні є надмірним прагненням до чистоти, переваги форми над змістом. Правовий пуризм може мати як добровільний характер і виявлятися в діяльності окремих посадових осіб, так і бути вимушеним через санкціонування державою, яка обмежує реалізацію дискреційних повноважень суб`єктів правозастосування, недопущення відступу від правових приписів. Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них. Не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Такий вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод "оцінки справедливості процесу в цілому" не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, "чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий".

Клопотання захисника про виклик свідків, які можуть підтвердити чи спростувати чи опитували їх, чи бачили вони момент дорожньо-транспортної пригоди, в який час підійшли до авто, залишено без задоволення, оскільки досліджені відеозаписи дають відповіді на такі запитання, письмові пояснення свідків наявні в матеріалах справи та узгоджуються з відеозаписами, а тому підстава для подальшого відкладення розгляду справи для виклику свідків не вбачається. При цьому, на уточнюючі запитання суду (судді) адвокат пояснив, що сам в порядку реалізації функцій захисника не проводив опитування ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 .

Щодо можливих непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

Враховуючи все зазначене вище, оскільки ОСОБА_1 підлягає визнанню винним у порушенні п. 12.3 та п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього слід застосувати передбачене законодавством адміністративне стягнення, при накладенні якого враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, а також приписи ст. 36 КУпАП, якими унормовано, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставин, що обтяжують відповідальність за ст. 35 КУпАП України не встановлено.

Вирішуючи питання про застосування адміністративного стягнення, суд (суддя) з`ясував, що строк накладення адміністративного стягнення у цій справі, який становить три місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення (28.12.2024), закінчився 28.03.2025.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення в справах, підвідомчих судді, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на зазначене, провадження у цій справі підлягає закриттю в порядку п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, за діяння, що передбачено ст. 124 КУпАП.

Враховуючи загальні правила накладення стягнення, суд (суддя) вважає за належне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн за порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Підстав для повернення протоколів від 29.12.2024 не віднайдено.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у визначеному законодавством розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 23, 33-35, 40-1, 124, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко