Справа № 3/714/126/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2025 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Костишин Н.Я.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділення поліції №4 (м.Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції України в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканця

АДРЕСА_1 ,

за ст.ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №292292 від 03 січня 2025 р., ОСОБА_1 в той день, о 10 год. 35 хв., на порушення п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки Мерседес Віто, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Головній, 108 в с.Горбова Чернівецького району Чернівецької області, не вибрав безпечну швидкість руху аби мати змогу контролювати рух автомобіля та безпечно ним керувати, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Хюндай Соната, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №292291 від 03 січня 2025 р., ОСОБА_1 в той день, о 10 год. 35 хв., на порушення п.2.10(а) Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки Мерседес Віто, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Головній, 108 в с.Горбова Чернівецького району Чернівецької області, скоївши ДТП, а саме зіткнення з автомобілем марки Хюндай Соната, реєстраційний номер НОМЕР_2 , місце пригоди залишив. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав та пояснив, що рухався на власному автомобілі марки Мерседес Віто з м.Чернівці в напрямку м.Герца. В с.Горбова побачив, що на узбіччі із двох сторін припарковані транспортні засоби і зменшив швидкість до 30 км/год. Далі побачив, що йому назустріч, по своїй смузі руху, рухається автомобіль Хюндай Соната. В якийсь момент відчув удар в свій автомобіль (транспортний засіб пошкоджено ззаді зліва). Не може зрозуміти як водій автомобіля Хюндай Соната в`їхала в його транспортний засіб він рухався по своїй смузі і не виїздив на зустрічну смугу руху. Доповнив, що водійка автомобіля Хюндай Соната рухалася на великій швидкості. В обстановці яка склалась, вважає, що ДТП відбулася саме з вини водія Хюндай Соната ОСОБА_2 .

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 послався на те, що 03 січня 2025 р. рухалася на автомобілі Хюндай Соната в с.Горбова по своїй смузі руху зі сторони м.Герца в сторону м.Чернівці зі швидкістю приблизно 50 км/год. Під`їжджаючи до місця ДТП вона побачила, що на узбіччі із двох сторін припарковані транспортні засоби. З напрямку м.Чернівці у зустрічному їй напрямку рухався автомобіль Мерседес Віто. Вибрала безпечний боковий інтервал щоб оминути припарковані автомобілі та не виїжджаючи на зустрічну смугу руху, виконувала маневр об`їзду перешкоди. Однак водій транспортного засобу Мерседес Віто під`їжджаючи до місця зіткнення, виконуючи маневр об`їзду перешкоди (припаркований автомобіль, що виступав на дорогу), не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, усвідомлюючи, що на зустрічній смузі руху в цей час проїжджає керований нею автомобіль, здійснив різкий маневр виїзду на зустрічну смугу руху, що в подальшому призвело до зіткнення.

В її транспортному засобі пошкоджено бампер, ліве крило, ліве переднє колесо, ліва передня дверка. Те що автомобіль Мерседес Віто виїхав на зустрічну смугу руху вона побачила за 5 м до зіткнення. Зіткнення автомобілів відбулось колесами переднім лівим колесом Хюндай Соната зіштовхнулася з лівим заднім колесом Мерседес Віто. Внаслідок удару її автомобіль занесло вліво. Вона гальмувала вже після удару (гальмівний шлях близько 1 м) і ще рухалась близько 5 м, після чого зупинилась на зустрічній смузі руху. Запевняла, що до моменту зіткнення рухалася по своїй смузі руху лише прямо. Додала фотознімок, на якому видно сліди гальмування її транспортного засобу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що 03 січня 2025 р. зранку їхав разом з братом на його автомобілі Мерседес Віто з м.Чернівці до м.Герца. Звернув увагу на те, що в с.Горбова із двох сторін дороги були припарковані транспортні засоби. В якийсь момент відчув удар в автомобіль (в ліве заднє колесо). Від удару автомобіль розвернуло, колесо відлетіло, пошкоджено також бампер транспортного засобу. Інший автомобіль також зазнав пошкоджень спереді вмятина, колесо переднє ушкоджене. Обставин ДТП не бачив, вони йому не відомі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що 03 січня 2025 р. десь о 10.30 год. в с.Горбова відбувались похорони. Він разом з односельцями знаходився на узбіччі дороги, із двох сторін дороги були припарковані транспортні засоби. Він бачив як автомобіль Хюндай Соната рухався в с.Горбова зі сторони м.Герца в сторону м.Чернівці із досить великою швидкістю, а навпроти рухався автомобіль Мерседес Віто. Кожен з автомобілів рухався по своїй смузі руху, однак в якийсь момент водійка ОСОБА_5 різко повернула вліво, виїхала на зустрічну смугу де і відбулося зіткнення. Удар відбувся колесами транспортних засобів переднім лівим колесом Хюндай Соната зіштовхнулася з лівим заднім колесом Мерседес Віто. Транспортний засіб Хюндай Соната перед зіткненням гальмував, гальмівний шлях становив близько 8 м, однак дощ змив усі сліди. Водій автомобіля Мерседес Віто не гальмував, в автомобіля відразу відлетіло колесо. Від зіткнення автомобіль Мерседес Віто кинуло на зустрічну смугу, а Хюндай Соната винесло вперед десь на 150-200 м.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що 03 січня 2025 р. десь о 10.30 год. їхав разом з ОСОБА_2 на її автомобілі Хюндай Соната з м.Герца в сторону м.Чернівці. Наблизившись до місця ДТП, в с.Горбова по обидві сторони дороги знаходились припарковані автомобілі. ОСОБА_2 рухалася по своїй смузі руху, а напроти їхав автомобіль Мерседес Віто. В якийсь момент Мерседес Віто виїхав на зустрічну смугу руху, що об`їхати перешкоду (автомобіль, що виступав на дорогу), і коли вже завершував маневр ОСОБА_2 в`їхала у нього. Зіткнення відбулося на смузі слідування ОСОБА_2 , водій автомобіля Мерседес Віто на момент зіткнення не встиг повернутися на свою смугу руху. Враховуючи обстановку ОСОБА_2 зреагувати не могла, що водій ОСОБА_7 виїхав на зустрічну смугу він побачив десь за 10-15 м до зіткнення. ОСОБА_2 рухалася зі швидківстю 50 км/год. Після зіткнення автомобілі розвернуло на протилежні сторони по відношенню до їх смуг слідування і вони ще проїхали близько 8-10 м кожен. Перед ДТП ОСОБА_2 гальмувала, гальмівний шлях її автомобіля близько 1-1,5 м. Зіткнення відбулося бампером, лівим крилом та лівим переднім колесом автомобіля Хюндай Соната із заднім лівим колесом автомобіля Мерседес Віто. Вже після ДТП водій автомобіля Мерседес Віто запропонував вирішити питання без виклику поліції, запевняв, що його зять привезе кошти для відшкодування збитків ОСОБА_2 , фактично визнавав свою провину у ДТП. Затягнув свій автомобіль на евакуатор, ОСОБА_2 також викликала евакуатор, і вже після відмовився від своїх слів щодо відшкодування збитків. Тоді була викликана поліція.

Захисник Онофрей В.К. з посиланням на відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, просив на підставі п.1 ст.247 КпАП України закрити провадження щодо останнього за відсутності складу адміністративних правопорушень.

ОСОБА_2 вважала за доцільне призначити інженерно-транспортну експертизу для встановлення причини дорожньо-транспортної пригоди.

Судом досліджено протоколи про адміністративні правопорушення від 03.01.2025 р. з фототаблицями; копії посвідчення водія ОСОБА_1 , копії посвідчення водія ОСОБА_2 , висновок експерта № СЕ-19/126-25/2737-ІТ від 05.03.2025 р.

Так, згідно висновку експерта № СЕ-19/126-25/3411-ІТ від 08.04.2025 р. за результатами судової інженерно-транспортної експертизи:

1.В даній дорожньо-транспортній ситуації водійці автомобіля Хюндай Соната (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху.

2.В даній дорожньо-транспортній ситуації водію автомобіля Мерседес Віто (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 необхідно було керуватись вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху.

3.В даній дорожньо-транспортній ситуації, водійка автомобіля Хюндай Соната (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 не мала, з технічної точки зору, можливості уникнути зіткнення з автомобілем Мерседес Віто (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), з моменту виникнення небезпеки для руху.

4.В даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водійки автомобіля Хюндай Соната (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 не вбачається невідповідності 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору могли перебувати би в причинному зв`язку із настанням події даної ДТП.

5.В даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля Мерседес Віто (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

6.Невідповідність дій водія автомобіля Мерседес Віто (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку із виникненням небезпечної ситуації та настанням події даної ДТП.

7.Зіткнення автомобілів Хюндай Соната (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) та Мерседес Віто (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) відбулось на смузі руху по напрямку руху зі сторони м.Герца в сторону м.чернівці, тобто на смузі руху автомобіля Хюндай Соната.

8.Пояснення водійки автомобіля Хюндай Соната (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 в частині механізму розвитку події даної ДТП, з технічної точки зору, є спроможними, а водія автомобіля Мерседес Віто (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 не спроможні.

Такий висновок експерта в повній мірі дає відповіді на питання щодо обставин і механізму ДТП. Суд звертає увагу на те, що при формуванні запитань експерту враховувалися запитання поставлені представниками обох учасників ДТП, як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 , необхідні експерту дані також надавали обидві сторони. З урахуванням наведеного, суд не вбачав підстав для задоволення клопотааня ОСОБА_1 про призначення комплексної судової інженерно-транспортної та транспортно-трасологічної експертизи.

Окрім того, враховуючи ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, зібрати інші докази по даній справі не є можливим.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Проаналізувавши зміст ст.ст.7, 254, 268, 279 КУпАП приходжу до висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування, повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Під час розгляду даної справи встановлено, що ст.124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із суті вчиненого правопорушення, відображеної в протоколі серії ААД №292292 від 03 січня 2025 р., вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Так, вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху передбачають, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

П.13.1 Правил дорожнього руху передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тобто, згідно протоколу серії ААД №292292 від 03 січня 2025 р. ОСОБА_1 , не вибравши безпечної швидкості руху та дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення автомобілів, внаслідок чого останнім спричинено пошкодження.

За дане правопорушення встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч.ч.1-3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». У справі «Маліге проти Франції» («Malige v. France», рішення від 23.09.1998 р., заява № 27812/95) ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р., заява № 926/08) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на зазначене, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи суть правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 порушення пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, обставини справи, наявні докази, зокрема, висновкок експерта, в якому зазначено, що в діях водія автомобіля Мерседес Віто (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП, а також те, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, вважаю за необхідне провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №292290, ОСОБА_1 в той день, о 10 год. 35 хв., на порушення п.2.10(а) Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки Мерседес Віто, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Головній, 108 в с.Горбова Чернівецького району Чернівецької області, скоївши ДТП, а саме зіткнення з автомобілем марки Хюндай Соната, реєстраційний номер НОМЕР_2 , місце пригоди залишив..

Відповідно до п.2.10а Правил дорожнього руху в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктина сторона даного адміністративного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Фактичні дії ОСОБА_1 , який після ДТП запропонував ОСОБА_2 вирішити питання без виклику поліції, запевняв останню, що відшкодує їй збитки, а натомість після поміщення автомобіля на евакуатор відмовився від своїх слів, свідчать про наявність у нього умислу на залишення місця ДТП з метою приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння.

Вказане було підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_6 , які були надані в суді.

Викладені вище докази у їх сукупності вказують, що в діях ОСОБА_1 доведена наявність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП - умислу на залишення місця ДТП.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення правопорушнику, суд враховує таке.

Згідно з ст.38 ч.2 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як вбачається із матеріалів справи, адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП ОСОБА_1 було вчинене 03 січня 2025 р. та на день перегляду справи в суді та постановлення рішення сплинуло більше 3-х місяців з дня вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

Оскільки на момент розгляду справи за ст.122-4 КУпАП закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, тому відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п.п.1, 7 ст.247, ст.ст. 256, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя