Справа № 591/1284/25 Провадження № 3/591/471/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суду м. Суми у складі головуючого судді Янголя Є.В., за участю секретаря Сухонос Є.О., захисника Шевченка Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.02.2025 р. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, а саме за те, що він 03.02.2025 р., о 02.30 год., в м. Суми, по вул. Харківській, поблизу б. 58В, керував транспортним засобом JAC, д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився працівником поліції на місці зупинки, ОСОБА_1 із результатами огляду погодився.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, захисник пояснив, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, надав відповідну довідку, просив розглядати справу у його відстність.

З письмового заперечення сторони захисту вбачається, що ОСОБА_1 із протоколом не погоджується, він є військовослужбовцем та дійсно керував транспортним засобом, не перебував у стані алкогольного сп`яніння, був зупинений працівниками поліції, які істотно порушили процедуру огляду на стан сп`яніння. Зокрема в порушення вимог ст. 266-1 КУпАП огляд проводився працівником поліції а не представником ВСП. Всупереч п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) не було роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу (приладу Драгер). Всупереч п.4 розділу ІІ Інструкції перед продуттям приладу Драгер не здійснювався відбір проб навколишнього повітря, прилад показував температуру повітря +14, тоді як насправді було близько 2, що викликає істотні сумніви в результатах огляду. ОСОБА_1 не погоджувався із результатами огляду, заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції чинили тиск на нього, провокували до підписання протоколу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити стосовно ОСОБА_1 провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України з наступних підстав.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння врегульована ст. 266 КУпАП, а порушення вказаної процедури тягне за собою наслідки у виді недійсності результатів такого огляду.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи з результатами огляду на місці зупинки, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, в разі позитивного результату працівник поліції зобов`язаний з`ясувати у особи, чи погоджується вона з результатами огляду, роз`яснити результат огляду та його наслідки, роз`яснити право у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Згода особи з результатами огляду повинна бути досить чітка та однозначна.

В той же час вказаний порядок огляду на стан сп`яніння був порушений.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, одразу погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, згідно з дослідженим відеозаписом не мав візуальних ознак алкогольного сп`яніння.

З досліджених записів нагрудних камер працівників поліції вбачається, що після проведення огляду працівник поліції неодноразово запитувала, чи згоден ОСОБА_1 із результатами огляду, останній згоди не висловлював, казав, що в цей день не вживав алкогольних напоїв, запитував у працівника поліції чи повідомлятимуть військову частину про зазначену подію. З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння. У відповідь працівник поліції неодноразово казала, що протокол буде складено у будь-якому випадку, казала, що вони можуть повідомити у військову частину а можуть і не повідомляти. Крім того в 2 год. 35 хв. 00 сек. на запитання працівника поліції, чи згоден ОСОБА_1 з результатами огляду, останній намагається відповісти що «бажано, а далі нерозбірливо», на що працівник поліції перебиває ОСОБА_1 , не даючи можливості висловити позицію щодо результатів огляду, та в стверджувальній формі знову повідомляє, що матеріали будуть складені у будь-якому випадку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі "Раманаускас проти Литви" зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Твердження сторони захисту про наявність провокації у підбурюванні до надання згоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння є небезпідставними з огляду на наступне. Так, ОСОБА_1 фактично заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, працівник поліції, будучи обізнаною про побоювання ОСОБА_1 щоб про вказаний факт не дізналися у військовій частині, пояснювала останньому, що працівники поліції можуть повідомити військову частину а можуть і не повідомляти, що ОСОБА_1 міг розцінити як погрози. Також працівник поліції неодноразово повідомляла, що незалежно від згоди з результатами огляду протокол про адміністративне правопорушення буде складено у будь-якому випадку, що не відповідає вимогам закону, оскільки у випадку огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та підтвердженні тверезості водія протокол міг бути і не складений. Вказана обставина свідчить про певну упередженість працівника поліції та про намір схилити до надання згоди з результатами огляду. Про факт схиляння особи до надання згоди з результатами огляду свідчить також та обставина, що відповідаючи на запитання працівника поліції про надання згоди з результатами огляду в 2 год. 35 хв. 00 сек. ОСОБА_1 намагався відповісти щось відмінне від надання згоди, що може свідчити про його незгоду з результатами огляду, однак працівник поліції не надала можливості завершити відповідь ОСОБА_1 , перебила його та повідомила, що протокол буде складено у будь-якому випадку.

Сукупність наведених обставин поза всяким розумним сумнівом доводить, що співробітниками поліції не було дотримано встановленого законодавством порядку проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не було отримано у добровільній формі чіткої згоди з результатами огляду, а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим діяння останнього не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що на підставі ч.5 ст. 266 КУпАП, процедуру огляду на стан сп`яніння слід визнати такою, що проведена з порушенням вимог цієї статті, а тому вона вважається недопустимою, такою, що проведена з порушенням норм Закону.

Керуючись ст.ст. 7 та 247 п.1 КпАП України, суд,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми .

Суддя Є.В. Янголь