Провадження № 3/127/2268/25
П О С Т А Н О В А

25 квітня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Вінницького районного Управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч. 1 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 670487 від 01.04.2025 року вбачається, що 01.04.2025 року приблизно о 15.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру принижував честь та гідність своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , чим завдав шкоди її психічному здоров`ю та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, оскільки не вчиняв домашнього насильства. Суду пояснив, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 він проживає у своєї сестри, оскільки між ним і колишньою дружиною існує спір про розподіл майна. Їх спільний будинок має 5 кімнат, в одній з яких він склав свої речі, а кімнату зачинив на замок. 01.04.2025 року він прийшов додому і побачив, що замок в його кімнаті змінений, можливості дістатить до своїх речей немає. На цьому грунті виникла сварка з колишньою дружиною і він викликав працівників поліції. Коли приїхали поліцейські, то заяви про вчиненнґя домашнього насильства написав і він, і ОСОБА_2 . Наголосив, що зміст правопорушення, викладений в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам. Будь-якого насильства відносно ОСОБА_2 не вчиняв. Жодних негативних наслідків від його дій колишня дружина не зазнала. Просив закрити провадження у даній справі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Мазуренко Л.О. просила закрити провадження у даній справі згідно п.1 ч. 1 ст. 274 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась.

Згідно письмових пояснень, ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 не проживає з ними в будинку, а 01.04.2025 року прийшов і почав висувати претензії відносно того, що вона не дає йому можливості користуватись його особистими речами, почав погрожувати, а потім викликав поліцію. Такими діями вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Судом встановлено, що згідно протоколу прийняття заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вона просить прийняти міри адміністративного характеру відносно колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який 01.04.2025 року близько 15.00 год. вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме принижував її честь і гідність, чим завдав моральної та психологічної шкоди її здоров`ю. ОСОБА_1 почав висувати претензії, що нібито вона не надає користуватись особистими речами, хоча всі речі на місці і почав викликати працівників поліції, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Ризик вчинення домашнього насильства 01.04.2025 року визначено як середній та складено стосовно кривдника терміновий заборонний припис АА 402011 про заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на 5 діб.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в матеріалах даної справи немає.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідальність за частиною 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1ст.173-2 КУпАПнеобхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії чи бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку третіх особі, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а також фізичне насильствоце форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, мордування тощо, тобто таке фізичне насильство, яке не підпадає під дії КК України.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено: орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, а обставини, викладені в протоколі, фактично грунтуються виключно на заяві потерпілої ОСОБА_2 .

Викладена в протоколі фабула в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП не містить обов`язкових елементів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому не відповідає диспозиції цієї норми КУпАП.

Також наявні в матеріалах справи протокол прийняття заяви та пояснення ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру не свідчать про доведеність складу адміністративного правопорушення, оскільки під домашнє насильство психологічного характеру, яке інкримінується ОСОБА_1 , підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх, нездатність захистити себе або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю потерпілої особи.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства немає, тому суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені обставини провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

закрити провадження у справі № 127/10800/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя