Справа № 347/279/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Косів

Cуддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Юрчук С.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

02.02.2025 року о 16:16 год. в с. Тюдів, вул. Шевченка, Косівського району, Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував ТЗ Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру поліцейського. Від керування ТЗ відсторонений шляхом евакуації ТЗ, чим порушив п.2.5. ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 02.02.2025 року о 16:16 год. в с. Тюдів, вул. Шевченка, 500, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому був позбавлений права керування ТЗ Косівським районним судом терміном на 5 років. Постанова Косівського районного суду від 22.10.2024 року. Чим порушив п. 2.1.а ПДР керування ТЗ особою, яка немає права керування таким ТЗ.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Юрчук С.В. вину у вчинених правопорушеннях заперечили повністю, зазначивши, що ОСОБА_1 того дня не керував транспортним засобом, а його автомобіль був припаркований на узбіччі дороги в с. Тюдів по вул. Шевченка. Ствердив, що вживав алкоголь 02.02.2025 року, близько 50 грам алкоголю в магазині неподалік місця проживання його співмешканки ОСОБА_2 , однак це було задовго до приїзду працівників поліції.

ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування ним автомобілем. Зазначив, що з магазину до місця приїзду екіпажу працівників поліції прийшов пішки. Авто не керував. Автомобіль був припаркований на узбіччі. Однак приїхав евакуатор, та хотів забрати авто. Тоді ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що він не керував авто. Однак вважає, що працівники поліції спеціально склали на нього адміністративні матеріали.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Юрчук С.В., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, взявши до уваги пояснення, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №236740 від 02.02.2025 року, згідно з яким «02.02.2025 року о 16:16 год. в с. Тюдів, вул. Шевченка, Косівського району, Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував ТЗ Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру поліцейського. Від керування ТЗ відсторонений шляхом евакуації ТЗ, чим порушив п.2.5. ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів». Вказаний протокол складений уповноваженою особою, та містить необхідні реквізити встановлені ст. 256 КУпАП, від підпису ОСОБА_1 відмовився. Будь яких сумнівів у його достовірності судом не встановлено (а.с 1);

- електронним рапортом поліцейської СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Юрковської Н.М. за фактом виїзду на місце події за повідомленням ОСОБА_2 (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що направлення від 02.02.2025 року оформилось до закладу охорони здоров`я «Косівська ЦРЛ», огляд не проводився, водій відмовився (а.с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Огляд не проводився, водій відмовився (а.с.4);

- копією акту прийняття-передачі тимчасово затриманого транспортного засобу від 02.02.2025 року (а.с.5);

- копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.6);

- письмовими рапортами працівників поліції А. Томащука та Н. Юрковської, в яких зазначено, що 02.02.2025 року близько 16:16 год. під час вияснення обставин повідомлення ОСОБА_2 , що надійшло на робочий планшет в с. Тюдів по вул. Шевченка, до місця події приїхав на власному транспортному засобі Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах із порожнини рота та втрата координації, у зв`язку із чим особі було запропоновано проходження тесту на спеціальному пристрої Алкофор-507, від чого особа відмовилася, вказуючи, що він вживав алкогольні напої та перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На підставі вище вказаної події на гр. ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ст. 130 ч.1 та було встановлено, що особа позбавлена права керування терміном на 5 років, у зв`язку із чим було складено протокол за ч.5 ст. 126 КУпАП (а.с.11-12);

- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 13). Так, на відеозаписі, 00000000__006 зафіксовано приїзд наряду поліції на виклик ОСОБА_2 щодо факту вчинення домашнього насильства. При спілкуванні зі ОСОБА_2 з працівниками поліції, на нагрудну камеру зафіксовано момент приїзду ОСОБА_1 на транспортному засобі Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 на адресу виклику (05:43 хв.) та чітко вбачається, як з салону автомобіля виходить ОСОБА_1 , а задні габаритні вогні світяться. Окрім того на 07:45 хв. відеозапису чітко видно, як ОСОБА_1 направляється до свого автомобіля, заводить двигун та намагається втекти, а на 13:11 хв. відеозапису на ствердження поліцейського: «Ви самі приїхали на автомобілі», відповів: «я приїхав, машину поклав, я йду…..». При цьому, від початку приїзду ОСОБА_1 він постійно висловлювався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції та погрожував фізичною розправою. З відеозапису вбачається, що 00000000__006, що ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що вони разом зі ОСОБА_2 перебували разом на відкритті магазину та випивали там спиртні напої. На цьому ж відео на 09:29 хв., на питання працівника поліції, чи вживав алкогольні напої, ОСОБА_1 відповів, що вживав. Далі йому декілька разів було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проїхати у медичний заклад для проходження такого огляду чи відмовитися від нього, на що водій відмовився, дослівно ствердивши : «та нащо» (09:37 хв по 09:50 хв.). На 10:18 хв. працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснено його права відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

До матеріалів справи також додано копію протоколу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП та копію паспорту громадянина України ОСОБА_1 (а.с.7-10).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених письмових доказів, що містяться в матеріалах справи не убачається, тому вказані докази суд визнає належними та допустимими.

За таких обставин, перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адмінправопорушенні за ч.1 ст. 130 КУпАП доведена поза всяким розумним сумнівом.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством .

Відповідно до ч.2 передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За частиною третьою відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною четвертою передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За частиною п`ятою відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2.1 а водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 9-10 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, особа, до якої застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом не має права керувати транспортними засобами протягом строку позбавлення такого права.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП доводиться в сукупності наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 236729 від 02.02.2025 року, відповідно до якого: «02.02.2025 року о 16:16 год. в с. Тюдів, вул. Шевченка, 500, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому був позбавлений права керування ТЗ Косівським районним судом терміном на 5 років. Постанова Косівського районного суду від 22.10.2024 року. Чим порушив п. 2.1.а ПДР керування ТЗ особою, яка немає права керування таким ТЗ». Вказаний протокол складений уповноваженою особою, та містить всі необхідні реквізити встановлені ст.256 КУпАП. Від підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився. Будь-яких сумнівів у його достовірності судом не встановлено (а.с.1);

- електронним рапортом поліцейської СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Юрковської Н.М. (а.с.2);

- копією акту прийняття-передачі тимчасово затриманого транспортного засобу від 02.02.2025 року (а.с.3);

- копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.4);

- копією протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КупАП (а.с.5)

- письмовими рапортами працівників поліції А. Томащука та Н. Юрковської (а.с.9-10);

- копією постанови Косівського районного суду від 22.10.2024 року у справі № 347/2247/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП (а.с.11-13).

- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 14).

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки він вчинив повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених письмових доказів, що містяться в матеріалах справи не вбачається, тому вказані докази суд визнає належними та допустимими.

Що стосується покликання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Юрчук С.В. заперечення факту керування транспортним засобом то суд зазначає, що підтвердженням факту керування 02.02.2025 року ОСОБА_1 транспортним засобом Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 є відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, де на відеофайлі 00000000__006 (05:43 хв.) чітко видно, як з салону автомобіля виходить ОСОБА_1 , а в автомобілі увімкнені задні габаритні вогні. Коли ОСОБА_1 виходив з автомобіля то вимкнув габаритні вогні в автомобілі. При цьому на запитання працівника поліції, чому ОСОБА_1 за кермом, останній відповів: «а мені, що не можна їхати». Також працівник поліції проінформувала ОСОБА_1 , що йому не можна керувати авто. На 07:50 хв. відео, ОСОБА_1 намагався втекти на транспортному засобі. В той же час, на 13:11 хв. відеозапису на ствердження поліцейського: «Ви самі приїхали на автомобілі», ОСОБА_1 відповів: «я приїхав, машину поклав, я йду, най машина стоїть…..».

Таким чином, доводи ОСОБА_1 та його адвоката Юрчук С.В. в частині заперечення факту керування транспортним засобом, спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності інформації, яка міститься у досліджених доказах, суду не надано.

За таких обставин, перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях доведена поза всяким розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та за ч.5 ст. 126 КУпАП у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Що стосується адміністративного стягнення в частині оплатного вилучення транспортного засобу, то суд зазначає, що, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року N 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, який є його власністю. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що транспортний засіб йому не належить. За таких обставин, у суду відсутні об`єктивні підстави для вирішення питання про оплатне вилучення транспортного засобу (автомобіля).

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024 року ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Адміністративній правопорушення у цій справі ОСОБА_1 вчинив 02.02.2025 року, таким чином невідбутий строк накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024 року становить 4 роки, 8 місяців, 20 днів.

При цьому, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднати до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, призначеного цією постановою, невідбуту частину стягнення, призначеного постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024 року, та призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 9 років, 8 місяців, 20 днів.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг по сплаті судового збору, які передбачені п. п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283-284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на ньогоадміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення, в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами на строк 9 років 8 місяців 20 днів.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 81 600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп. (шістдесят копійок) на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула