Справа № 496/1620/25
Провадження № 3/496/1249/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

25.02.2025 року поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції Новиковим Г.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 256387 і ставиться йому в вину те, що 20.02.2025 року об 11 год 35 хв. на а/д М05 Київ-Одеса 452 км 800 м він керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, згідно медичного висновку 000412 від 25.02.2025 року, який водій пройшов в законному порядку в медичному закладі КНП ООМЦПЗ ООР, чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

24.04.2025 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Чернецького В.А до суду надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Клопотання обґрунтовано тим, що 20.02.2025 року приблизно об 11 годині ОСОБА_1 , перебуваючи у тверезому стані, на автомобілі марки Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , разом з сином ОСОБА_2 , рухався з селища Цебрикове Роздільнянського району Одеської області до міста Одеси за ліками, так як перебував на амбулаторному лікуванні в КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області в період з 11.02.2025 року по 24.02.2025 року, з діагнозом: виразкова хвороба ДТК, слаційована з ПР-інфекцією, що підтверджуються довідкою № 80 від 24.02.2025 року. За кермом автомобіля марки Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував його син ОСОБА_2 , так як ОСОБА_1 почував себе не дуже добре, а ліки потрібно було купити. 20.02.2025 року приблизно об 11 год 35 хв. на трасі а/д М05 Київ-Одеса 452 км 800 м їх автомобіль марки Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , зупинили працівники поліції і при перевірці документів запідозрили, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Після довготривалих розмов і суперечок, працівники поліції доставили ОСОБА_1 до медичного закладу, в якому провели дослідження, що підтвердило перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. 25.02.2025 року біля 21 год 00 хв. співробітники поліції викликали ОСОБА_1 до поліцейського відділку, до якого ОСОБА_1 не прибув, так як перебував на лікарняному і без присутності ОСОБА_1 працівники поліції склали на нього адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого матеріали направили до суду. З протоколом серії ЕПР1 № 256387 від 25.02.2025 року, відповідно до якого 20.02.2025 року об 11 год 35 хв. на а/д М05 Київ-Одеса 452 км 800 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, згідно медичного висновку 000412 від 25.02.2025 року, який водій пройшов в законному порядку в медичному закладі КНП ООМЦПЗ ООР, чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, громадянин ОСОБА_1 категорично не згоден, так як він не керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , а за кермом був його син ОСОБА_2 . Права ОСОБА_1 (передбачені Конституцією України та КУпАП) та право на правову допомогу адвоката перед складанням протоколу поліцейський не роз`яснював. Автомобіль марки Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 поліцейські не вилучали. ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, з протоколом про адміністративне правопорушення категорично не погоджується.

Захисник зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня пам`ятка про роз`яснення ОСОБА_1 положень ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України. Будь-якої окремої пам`ятки (або іншого документу) про роз`яснення даних положень Конституції України ОСОБА_1 не надавалось. В усній формі права ОСОБА_1 також не роз`яснювались. Тобто фактично в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що перед складанням адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 в усній або письмовій формі були роз`яснені права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є грубим порушенням його конституційних прав та права на захист. Окрім цього, працівниками поліції було порушено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, адже на DVD-диску, наданому до суду разом з матеріалами справи, міститься тільки один відеозапис. На даному відео особа, яка здійснює відеозапис та задає питання ОСОБА_1 , не представляється та не говорить свого прізвища, посади, звання (тобто незрозуміло, хто взагалі здійснює даний відеозапис, задає питання та чи має він на це право). На відеозаписі не озвучується його мета та причина, за якої він проводиться. Також в матеріалах справи не зазначено відомостей про технічний засіб, яким було здійснено відео фіксацію, а саме її номер, марку. Технічний засіб, на якому було здійснено відеозапис, не відображає усіх відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить відеозапис розмови ОСОБА_1 пройти обстеження на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. На відеозаписі відсутні: факт керування транспортним засобом, зупинки, виходу ОСОБА_1 з автомобіля з місця водія, повноцінна процедура складання всіх адміністративних матеріалів, спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими за весь час складання адміністративних матеріалів та находження на місці оформлення. Перед початком та протягом відеозйомки ОСОБА_1 , про проведення даної зйомки на боді-катеру ніхто з поліцейських про це йому не повідомляв, даний факт не зафіксований. Відтак, зйомка повної фіксації правопорушення працівниками поліції до суду не надана, свідки також не залучались, як наслідок в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, тому що відеозапис, на якому фактично відсутні дані про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, проводився з істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП та п. 5 розділу ІІ Інструкції 1026, оскільки неможливо встановити всіх обставин та складу адміністративного правопорушення, а також оцінити дії поліцейських за весь час складання адміністративних матеріалів. На думку захисника, всі вказані порушення в діях працівників поліції при складанні адміністративного протоколу, відсутність, неналежність та недопустимість достатніх доказів провини ОСОБА_1 є підставою для закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, а від його захисника Чернецького В.А. до суду надійшло клопотання, в якому він просить провести судове засідання за його та ОСОБА_1 відсутності у зв`язку з воєнним станом та загрозою ракетних обстрілів. Окрім того, просить долучити до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_1 та задовольнити подане ним клопотання про закриття справи за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині першій статті 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння або у неї були ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом дослідженням доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 256387 вбачається, що 20.02.2025 року об 11 год 35 хв. траса а/д М05 Київ-Одеса 452 км 800 м водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, згідно медичного висновку 000412 від 25.02.2025 року, який водій пройшов в законному порядку в медичному закладі КНП ООМЦПЗ ООР, чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли транспортний засіб рухається. Саме по собі знаходження особи у транспортному засобі навіть і за кермом у стані сп`яніння не має наслідком складу правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, так як така особа не керує транспортним засобом.

Чинне законодавство, зокрема, Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 року по справі № 404/4467/16-а (провадження № К/9901/21130/18) зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Із аналізу поданих до суду доказів, письмового пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та клопотання сторони захисту, судом встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи судом було оглянуто відеозапис, наявний на компакт-диску, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, в ході якого останні пропонують йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він погоджується. Водночас ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що в автомобілі знаходиться його неповнолітній син та просить взяти його з собою, проте йому відмовляють. Після тривалого очікування працівники поліції разом з ОСОБА_1 на службовому автомобілі приїжджають в медичний заклад, де останній проходить огляд на стан наркотичного сп`яніння, після чого вони повертаються назад. Водночас, на вказаному відеозаписі не зафіксовано ані момент зупинки транспортного засобу Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 , ані перебування ОСОБА_1 за кермом вказаного транспортного засобу.

Суд вважає, що належним та допустимим доказом у цій справі повинен був стати відеозапис виявлення та фіксації адміністративного правопорушення. Порядок та умови використання поліцейськими портативних пристроїв, що мають функцію відеозапису визначені Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026 (далі Інструкція 1026).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції 1026 застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, зокрема, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції 1026 встановлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Разом з тим, дослідивши відеозапис, наявний в матеріалах справи, судом встановлено, що вказаний відеозапис не містить повного відеофіксації інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому, враховуючи пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, даний відеозапис не може бути беззаперечним доказом на підтвердження наявності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Враховуючи те, що ОСОБА_1 спростовується саме факт керування транспортним засобом та відсутність в матеріалах справи повного відеозапису подій, котрі відбувалися 20.02.2025 року, позбавляє суд можливості здійснити перевірку обставин ймовірного порушення з боку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за порушення яких передбачена відповідальність в межах ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Свідка ОСОБА_2 , який знаходився разом ОСОБА_1 на місці події та міг би підтвердити або спростувати факт керування останнім транспортним засобом, працівники поліції також не допитали. Відтак, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

Суд також вважає слушними доводи захисника про те, що працівником поліції під час оформлення адмінматеріалів були порушені права ОСОБА_1 , оскільки йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що, як наслідок, позбавило його права та можливості реалізувати своє право на захист.

Разом з тим суд відхиляє доводи захисника про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб, яким проводився відеозапис, оскільки ст. 256 КУпАП не містить вимогу щодо внесення до протоколу інформації про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Із роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вбачається, що визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Недоведеність того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння має наслідком відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили факт керування останнім транспортним засобом.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2025 року