Справа № 289/394/25
Номер провадження 3/289/371/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовий квиток НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , Військовослужбовець,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.02.2025 року серії ЕПР1№254058, 22 травня 2025 року, о 20 год. 18 хв., ОСОБА_1 , на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 86 км., керував транспортним засобом Hyundai, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Та повторно протягом року вчинив дане правопорушення ЕНА 3624410 від 08.12.2024, чим порушив вимоги п. 2.1 "а" ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Свою участь забезпечив через представника адвоката Кобильника Д.О..

Адвокат Кобильник Д.О. в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження. В якому окрім іншого, зазначив, що постанова серії ЕНА №3624410, на яку працівники поліції посилаються, як на доказ повторності вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, є нечинною та скасована на підставі рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.12.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2025. А тому вважає, що інших підстав для притягнення ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративні матеріали не містять.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи та співставляючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, вказаний протокол судом повертався для належного оформлення. Однак вказані в постанові недоліки усунені не були.

Разом з тим, як вбачається з Єдиного реєстру судових рішень, а також з долучених до матеріалів вказаної справи захисником ОСОБА_1 - адвокатом Кобильником Д.О., рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.12.2024 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2025 року, постанову серії ЕНА №3624410 від 08.12.2024 року було скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Будь-які інші належні та допустимі докази, які б підтверджували факт повторності вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення повторно протягом року в матеріалах справи відсутні, неусуното вказаний недолік і під час доопрацювання вказаних матеріалів, що позбавляє суд можливості прийти до беззаперечного висновку про відповідну кваліфікацію правопорушення.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Але всупереч вище наведеним вимогам до даного протоколу не додано належного доказу, на підтверження вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а тому суд позбавлений можливості об`єктивно, повно та всебічно дослідити всі обставини справи для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до статті 8 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції Україниє нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже відповідно достатті 254 КУпАП, яка знаходиться в главі 19 розділу IV «Провадження в справах про адміністративні правопорушення», для суду протокол про адміністративне правопорушення є документом, який порушує адміністративне провадження, і єдиною процесуальною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене суд вважає, що саме по собі складання протоколу, за відсутності інших достовірних доказів, які би підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, не може бути визнано достатнім доказом для підтвердження винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, на переконання суду, залишився не доведеним факт вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а відтак провадження по справі слід закрити.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, окрім складеного протоколу, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини справи та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК