ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/734/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

за участі адвокатів Бреславець М.Г., в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Баклагіної-Болтєнкової В.Ю. в інтересах ОСОБА_3 при секретарі Шевченко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 04 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок

Постановою встановлено, що 04.12.2024 о 13.30 год. по вул. Преображенка, буд. 1-А, у м. Чугуїв, на автошляху Київ-Харків-Довжанський, 539км. 100 м., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Transporter 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем BMW X6, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, постраждалих немає, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 188540 від 04.12.2024. В протоколі зазначено. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п ПДР України, і його дії кваліфіковані за ст. 124 КУпАП

В своїй апеляційній скарзі апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - в судовому засіданні участі не приймав, про існування постанови дізнався під час ознайомлення з матеріалами справи.

Також просить призначити у справі судову автотехнічну експертизу (арк. 48)

В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що 04.12.2024 о 13.30 год. рухався по автошляху Київ-Харків- Довжанський в напрямку місто Харків. Водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Volkswagen Transporter 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Швидкість руху автомобіля складала приблизно 70-80 км/год. В попутному напрямку рухався мікроавтобус Рено Трафік, зі швидкістю 40-50 км/год.

Наближаючись до вищевказаного транспортного засобу, водій ОСОБА_1 почав виконувати випередження, швидкість руху не змінювалася. Після випередження ОСОБА_1 побачив, що з правої сторони, по ходу руху стоїть автомобіль BMW Х6, державний номерний знак НОМЕР_2 , на другорядній дорозі, який несподівано почав рух та фактично відразу виїхав на полосу руху, по якій рухався ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Transporter 4, без ввімкнення покажчику повороту ліворуч та перетинаючи суцільну смугу, не доїхавши до приривчатої лінії розмітки. З метою уникнення зіткнення водій ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не вдалося, так як у місці зіткнення проїжджа частина має закруглення у право по ходу руху. Автомобіль під час гальмування рухався та відбулося зіткнення.

До зіткнення ОСОБА_1 рухався на відстані 1,0 м від правого краю проїжджої частини до правого крайнього габариту свого автомобіля. Знаходився на відстані приблизно 20 метрів, коли водій автомобіля BMW Х6, державний номерний знак НОМЕР_2 почав рух та виїхав на смугу руху зі швидкістю приблизно 20 км/год. З моменту виїзду на смугу до місця початку зміни руху автомобіль BMW Х6, державний номерний знак НОМЕР_2 проїхав приблизно 25-30 метрів. Проїжджа частина була суха, без опадів

Отже, в матеріалах справи відсутні достатні докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Судом не дослідженні покази водіїв, відеозаписи та не надана їм оцінка.

Натомість відеозапис обставин подій підтверджує пояснення ОСОБА_1 щодо винуватості у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди водія автомобіля BMW Х6, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Суд першої інстанції не звернув увагу на дії водія автомобіля BMW Х6, державний номерний знак НОМЕР_2 , ту обставину, що водій перед зіткненням без включення покажчику повороту різко здійснив маневр - поворот через полосу руху у попутному напрямку у місці, де такий поворот заборонений, що перебуває у причинному наслідку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Схема до протоколу та інші матеріали справи не містять доказів руху автомобілю BMW Х6, державний номерний знак НОМЕР_2 в попутному з рухом автомобілем Volkswagen Transporter 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а не виїздом з другорядної дороги та виконання ним усіх передбачених правилами дорожнього руху України діями.

Вказані відомості суд першої інстанції не врахував, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 та без належного його повідомлення про дату та час судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Оскаржувана постанова суддею винесена 04 березня 2025 року, останнім днем подачі апеляційної скарги, з врахуванням вихідних днів було 14 березня 2025 року, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 20 березня 2025 року тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Між тим, враховуючи, що ОСОБА_1 участі у розгляді справи не брав, ознайомився з матеріалами справи лише 12.03.2025 року, апеляційний суд вважає, що дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Стосовно самої апеляційної скарги, зокрема вимоги сторони захисту про призначення автотехнічної експертиз, апеляційний суд зазначає наступне.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Призначення експертизи є правом суду, а не обов`язком.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Частиною 1 ст. 273 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації

З огляду на викладене встановлення обставин події дорожньо-транспортної пригоди не пов`язано з необхідністю залучення спеціалістів автотехніків і застосування спеціальних технічних знань, що обумовлює відмову в задоволенні клопотання про призначення автотехнічної експертизи з приводу встановлення події ДТП.

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про винуватість ОСОБА_1 , та що його вина підтверджується рапортом помічника чергового Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 04.12.2024, схемою місця ДТП від 04.12.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , рапортом поліцейського РВПП Чугуївського ВПГУНП в Харківській області, довідкою інспектора САП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про вилучення посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 .

В апеляційній скарзі сторона захисту фактично наголошує на тому, що

що порушення правил дорожнього руху вчинив інший водій ОСОБА_3 та саме це призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Натомість дані про неправомірні та незаконні дій працівників поліції, яка виявилась у складення протоколу лише у відношенні ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні.

Отже, твердження апелянта, щодо неправильності складання протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, у справі міститься схема місця ДТП, з відомостями якої ОСОБА_1 , також був ознайомлений та згоден з ними, про що свідчить його беззаперечний власноручний підпис у цій схемі.

Поряд з цим, слід зауважити, що будь-яких скарг на дії працівника поліції, який складав цю схему ОСОБА_1 , не подавав.

Також ОСОБА_1 , не надавав зауважень щодо складеної схеми, ані працівникам поліції, ані будь-якій іншій особі, про що свідчить їх відсутність в матеріалах цієї справи.

Крім того, відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

З наявного у матеріалах справи відеозапису об`єктивно вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Transporter 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП рухався в попутному напрямку по відношенню до автомобіля BMW X6, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який здійснював маневр - поворот ліворуч із ввімкненим лівим сигналом повороту.

Отже, аналізуючи вимоги цього пункту ПДР, об`єктивно вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, повинен був врахувати дорожню обстановку, а саме наявність перешкоди, стан дорожнього покриття та мати змогу безпечно керувати автомобілем, чого він не зробив, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.

Таким чином, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції ані ОСОБА_1 , ані його захисником не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ст. 124 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 04 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева