Справа № 690/609/24
Провадження № 3/690/8/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Багачеве

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 17.11.1997 року Катеринопільським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, одружений, слюсар комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства Багачівської міської ради Черкаської області», має на утриманні 1 неповнолітню дитину, інші відомості суду не відомі, за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Ватутінського міського суду Черкаської області із Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення 05.09.2024 року адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, які постановою від 30.09.2024 року об`єднано в одне провадження для їх спільного розгляду.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 349458, складеного 05.09.2024 року о 22 год. 40 хв., ОСОБА_1 05.09.2024 року о 20 год. 30 хв. керував скутером Suzuki Sepia, б/н, по вул. Залізнична в м. Ватутіне, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння очей), у порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 030185, складеного 05.09.2024 року о 22 год. 40 хв., ОСОБА_1 05.09.2024 року о 20 год. 30 хв. керуючи скутером Suzuki Sepia, б/н, по вул. Залізнична в м. Ватутіне, в порушення п.п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості, внаслідок чого допустив падіння з транспортного засобу, що призвело до незначних механічних пошкоджень керованого ним транспортного засобу, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань щодо обставин справи.

Захисник адвокат Токар О.М., повноваження якої підтверджено ордером від 02.12.2024 року серії СА № 110537, вказала про відсутність належних, достатніх та допустимих доказів того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки під час падіння 05.09.2024 року він не був водієм транспортного засобу в розумінні Правил дорожнього руху та КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 працівники поліції в лікарню фактично привезли не з місця події, а з місця його постійного проживання, більш як через 2 години після події, за якої він отримав тілесні ушкодження. Також зазначила, що жодними доказами не підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від пропозиції працівників поліції чи лікаря пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Просила врахувати той факт, що протокол про адміністартивне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено о 22 год. 40 хв., а згідно медичного висновку відмова ОСОБА_1 від обстеження на стан сп`яніння зафіксовано 05.09.2024 року о 23 год. 20 хв., тобто вже після складення протоколу.

Окрім цього, вказала, що в разі достовірності обставин, викладених працівниками поліції в протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , то скутер Suzuki Sepia повинен був би мати механічні пошкодження, характерні для дорожньо-транспортної пригоди, однак таких не має.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_1 , надала суду показання за змістом яких їх донька їхала дизелем з Черкас і попросила ОСОБА_1 її зустріти, оскільки в неї були об`ємні сумки. Хоч ОСОБА_1 почував себе не дуже добре через підвищений тиск, однак вирішив, що зустріне доньку, але не буде їхати на скутері, а поведе його, щоб потім покласти на нього сумки доньки. Через деякий час до неї зателефонувала донька ОСОБА_3 , яка вказала, що батько її не зустрів, а коли вона до нього додзвонилась, то він сказав, що по дорозі впав і йому надавали медичну допомогу, але від госпіталізації відмовився. Вона відразу пішла в сторону залізничного вокзалу, а коли зустріла ОСОБА_1 , то він повідомив їй, що хотів відійти на узбіччя, щоб пропустити проїжджаючи повз нього машину, однак оступився і впав через сидіння скутера. Прийшовши додому вона оглянула його на наявність тілесних ушкоджень, дала ліки від тиску, серця та заспокійливі препарати. Орієнтовно через годину до їхнього місця проживання приїхали працівники поліції та забрали ОСОБА_1 у лікарню, щоб його там оглянули, а потім десь через 2 години ОСОБА_1 повернувся додому та розповів, що в нього перелом ребра, йому вкололи знеболююче і зранку слід їхати в лікарню, а також, що підписував якісь документи, які давали йому працівники поліції, однак які саме не зрозумів.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим 07.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області.

За змістом рапорту оперативного чергового Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області 05.09.2024 року о 20 год. 21 хв. зі служби 102 надійшло повідомлення з органів охорони здоров`я про травмованого мотоцикліста без свідомості за адресою: вул. Залізнична в м. Ватутіне.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду від 05.09.2024 року, складеної лікарем ОСОБА_4 , ОСОБА_1 05.09.2024 року о 23 год. 20 хв. відмовився від обстеження на стан сп`яніння.

Відповідно до змісту довідки лікаря ОСОБА_5 , складеної 05.09.2024 року о 23 год. 30 хв., ОСОБА_1 доставлено до приймального відділення КНП «Ватутінської міської лікарні Ватутінської міської ради» після дорожньо-транспортної пригоди в супроводі працівників поліції в стані сп`яніння неясної етіології з травмами у вигляді поверхневої забійної рани волосяної частини лобної ділянки голови справа, забою м`яких тканин шиї справа, закритих переломів VI-VII ребер зліва. Хворому проведено огляд та надано рекомендації, оскільки він відмовився від госпіталізації.

За змістом письмових пояснень ОСОБА_6 , достовірність змісту яких ОСОБА_1 та його захисником не оспорювалась, будучи фельдшером швидкої медичної допомоги 05.09.2024 року о 20 год. 20 хв. приїхала за викликом про дорожньо-транспортну пригоду по вул. Залізнична поблизу залізничного вокзалу, та виявила, що на узбіччі проїзної частини знаходився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що він свій мопед в руках та перечепившись впав на узбіччя та трав`яне покриття, від госпіталізації відмовився.

Схема дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05.09.2024 року о 20 год. 20 хв. по вул. Залізнична в м. Ватутіне, неподалік залізничного вокзалу, підлягає критичній оцінці, оскільки містить взаємовиключні суперечливі факти в частині наявності пошкоджень скутера Suzuki Sepia, а також достовірність викладених у ній обставин не підтверджено підписом жодного свідка, чи хоча б ОСОБА_1 .

Долучені до матеріалів справи роздруківки фотографій не дозволяють зробити висновок про механічні пошкодження скутеру Suzuki Sepia, отримані під час ймовірної дорожньо-транспортної пригоди 05.09.2024 року.

Переглядом відеозаписів, долучених до матеріалів справи, встановлено, що відеозйомку з нагрудної камери працівником поліції розпочато о 22 год. 38 хв., та зокрема зафіксовано факт огляду медичним працівником ОСОБА_1 , який пояснив, що отримав травму внаслідок падіння, під час чого працівник поліції наполягав на необхідність складення лікарем довідки щодо отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та фіксації в медичних документах факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також порядок складення працівниками поліції протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вищевказаних відеозаписів направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівником поліції фактично виписано о 23 год. 08 хв. 05.09.2024 року, тобто вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також те, що працівник поліції уточняв у свого колеги чи взагалі той пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та відповідь на вказане запитання нерозбірлива (23 год. 11 хв. 15-21 сек.)

З наданих до суду відеозаписів не можливо встановити факт, що письмові пояснення ОСОБА_1 , які долучено до матеріалів справи, дійсно записано з його слів, та, що ним особисто своїм підписом засвідчено їх достовірність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_7 , доводи захисника Токар О.М., всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, що мають доказове значення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026 (далі Інструкція), до спеціальних технічних засобів, які можуть використовуватися поліцейськими під час фіксування правопорушення, крім іншого, належить портативний відеореєстратор пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

При цьому, на відеозаписах, долучених до матеріалів справи, не зафіксовано факту пропозиції працівника поліції чи лікаря за період перебування 05.09.2024 року ОСОБА_1 у медичній установі , та зокрема о 23 год. 20 хв. пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння після доставлення його в лікарню.

Більш того, з досліджених відеозаписів та змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що складення даного протоколу передувало як факту виписування направлення на проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, так і часу відмови ОСОБА_1 від його проходження, який вказано в медичному висновку.

Відповідно до змісту висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 08.02.2018 року в справі № 760/3696/16-а та від 18.07.2019 року у справі № 216/5226/16-а, відеозапис з нагрудної камери поліцейського не може бути доказом порушення Правил дорожнього руху, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення.

Також згідно сталої позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 15.05.2021 року в справі № 482/83/17, сам факт визнання особою вини у порушенні Правил дорожнього руху не може бути достатнім доказом її вини за відсутності інших належних доказів.

За змістом абз.абз. 4, 5 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

При цьому, жодних пояснень свідків чи інших доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, фактичного керування ОСОБА_1 скутером Suzuki Sepia 05.09.2024 року та отримання ним тілесних ушкоджень саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а не внаслідок його падіння за обставин, вказаних свідком ОСОБА_7 та захисником Токар О.М., до матеріалів справи не долучено.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у Рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на положення ч. 1 ст. 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, вважаю, що гарантії ч. 3 ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, також розповсюджуються на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Європейським судом з прав людини в Рішенні від 10.02.1995 року в справі «Алене де Рібермон проти Франції» (Allenet de Ribemont v. France) вказано, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З огляду на положення ч. 1 ст. 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, вважаю, що гарантії ч. 3 ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, також розповсюджуються на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказана позиція обумовлена тим, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08.06.1976 року, в справі «Гурепка проти України» від 06.09.2005 року, в справі «Менаріні проти Італії» від 27.09.2011 року, вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи.

Відповідно до правової позицій, викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 536/1703/17, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 заперечувався факт вчинення 05.09.2024 року адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та стороною захисту вказано про обставини отримання ним тілесних ушкоджень, які є відмінними від тих, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, та вказані доводи захисника Токар В.М. не спростовуються наданими працівниками поліції доказами, з урахуванням фактичної відсутності належних доказів реальності висловлення пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та його відмови від такого огляду, наявні об`єктивні сумніви щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які відповідно до презумпцій невинуватості та верховенства права тлумачаться на його користь.

Таким чином, з огляду на недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 05.09.2024 року адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що провадження в даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 16, 130, 245, 247, 251, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення 05.09.2024 року адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Линдюк В.С.