Справа № 592/4768/25
Провадження № 3/592/1115/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап М.М., за участю: секретаря судового засідання Мойсенко ЮМ., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Жалковського В.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи підприємця

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи - підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , будучи з 18.05.2000 зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, допустив порушення вимог законодавства про працю.

Так, станом на 12.03.2025 ОСОБА_3 не виплачена заробітна плата: за лютий 2022 року нарахована у сумі 6 500,00 грн. (належить до виплати 5 232,50 грн.), заробітна плата за листопад 2024 року нарахована у сумі 8 000,00 грн. (належить до виплати 6 440,00 грн.), заробітна плата за грудень 2024 року нарахована у сумі 8 000,00 грн. (належить до виплати б 160,00 грн.), заробітна плата за січень 2025 року нарахована у сумі 8 000,00 грн. (належить до виплати 6 160,00 грн.).

Документи, що підтверджують виплату заробітної плати в повному обсязі за лютий 2022 року, листопад- грудень 2024 року та січень 2025 року під час позапланової перевірки не надано.

Згідно наказу від 31.01.2025 № 31 водія автотранспортних засобів ОСОБА_3 звільнено за власним бажанням 31.01.2025 на підставі заяви від 17.01.2025. Розрахункові кошти при звільненні, в тому числі заробітна плата за лютий 2022 року, листопад-грудень 2024 року, січень 2025 року та компенсація за невикористані дні відпусток не виплачені станом на 13.03.2025.

Таким чином, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 заробітна плата працівникам не виплачувалася на умовах визначених трудовим договором, чим порушено вимоги частини 1 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», частини 1 статті 115 КЗпП України.

Згідно наказу № 31 від 31.01.2025 водія автотранспортних засобів ОСОБА_3 звільнено 31.01.2025 на підставі заяви від 17.01.2025.

При звільнення 31.01.2025 ОСОБА_3 (за період роботи з 09.07.2018 по 31.01.2025) належало 48 днів невикористаної щорічної основної відпустки, які підлягали компенсації при звільненні.

Згідно розрахунку компенсації за невикористані відпустки ОСОБА_3 нараховано компенсацію за невикористані 24 дні відпустки за 2021 рік та 18 днів відпустки за 2024 рік на загальну суму 7 767,37 грн. (за 42 дні невикористаної відпустки), які станом на 12.03.2025 не виплачено.

Документи, що підтверджують виплату грошової компенсації за невикористані дні відпустки, відповідно під час позапланової перевірки не надано.

Отже, у період дії воєнного стану при звільненні ОСОБА_3 не нараховано в повному обсязі та не виплачено грошову компенсацію відповідно до статті 24 Закону України «Про відпустки», чим порушено вимоги абзацу 4 частини 1 статті 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Під час позапланової перевірки встановлено, що відповідно до наказу від 01.05.2022 № 24 водія автотранспортних засобів ОСОБА_3 звільнено з роботи за згодою сторін 01.05.2022. Підставою звільнення, згідно наказу є заява ОСОБА_3 .

Проте, під час позапланової перевірки проведеної у період з 12.03.2025 по 13.03.2025 ФОП ОСОБА_2 головним державним інспекторам письмова заява ОСОБА_3 про волевиявлення щодо звільнення за угодою сторін 01.05.2022 не надавалася.

Таким чином, порушено пункт 1 частини 1 статті 36 КЗпП України, відповідно до якої припинення трудового договору за угодою сторін здійснюється за угодою працівника і роботодавця.

Наказом від 07.03.2024 № 28 «Про внесення змін до Наказу № 24 від 01.05.2022 «Про звільнення з роботи ОСОБА_3 » внесено зміни до наказу від 01.05.2022 № 24 в частині викладення п. 1 наказу № 24 від 01.05.2022 в наступній редакції «Увільнити з посади водія автотранспортних засобів ОСОБА_3 з 07.03.2022 у зв`язку з призовом по мобілізації до лав ЗСУ».

У судових засіданнях ОСОБА_2 вину не визнавав повністю. Суду пояснив, що жодного порушення трудового законодавства до ОСОБА_3 не вчиняв. ОСОБА_3 скаржник і після його звільнення з військової служби внаслідок неприязних відносини на нього, як роботодавця, подав на скарги в Держпраці, податкової, поліції. На початок війни 24.02.2022 ОСОБА_3 був на робочому автомобілі МАН у м. Київ і на його прохання на карткові рахунки співмешканки останнього - ОСОБА_4 та матері перерахував заробітну плату за лютий 2022: 25.02.2022, 02.03.2022 всього 9000 грн. Номери карткових рахунків повідомив ОСОБА_3 . Останній забрав журнал з автомобіля, в листопаді 2024 потрапив на його автомобілі в ДТП і про це не повідомив. При звільненні він виплатив зарплату за рахунок коштів, які ОСОБА_3 отримав під звіт, але не відзвітував. Підставу звільнення змінив. 06.06.2018 уклав з ОСОБА_3 договір про повну матеріальну відповідальність, з ним уклав трудовий договір, у Держпраці непідписаний примірник надав працівник. Про укладення трудового договору повідомляли відповідні органи.

Захисник Жалковський В.Ю. просив провадження закрити з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вказував, що порушень трудового законодавства ФОП ОСОБА_2 не порушував, заробітна плата ОСОБА_3 за вказаний у протоколі період виплачена повністю. ОСОБА_3 був офіційно працевлаштований, відповідні записи внесено до трудової книжки, за нього сплачено всі податки.

Факт вчинення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 правопорушення за наведених обставин підтверджується наступними дослідженими доказами:

Актом, складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду № ПНС/СМ/4753/176 від 13.03.2025 (а.с. 3-8, 9-10).

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якої фізична особа підприємець ОСОБА_2 зареєстрованій 18.05.2000; основний вид економічної діяльності Вантажний автомобільний транспорт (а.с. 11).

Наказом №5 від 06.07.2018, яким прийнято на посаду водія автотранспортних засобів ОСОБА_3 з 09.07.2018 (а.с. 13).

Наказом № 24 від 01.05.2022 звільнено водія автотранспортних засобів ОСОБА_3 за згодою сторін з 01.05.2022 (а.с. 19).

Наказом №28 від 07.03.2024 «Про внесення змін до Наказу №24 від 01.05.2022 «Про звільнення з роботи ОСОБА_3 » п.1 наказу №24 від 01.05.2022 викладено в такій редакції: «Увільнити з посади водія автотранспортних засобів ОСОБА_3 з 07.03.2022 у зв`язку з призовом по мобілізації до лав ЗСУ».

У зв`язку з демобілізацією з лав ЗСУ поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді водія автотранспортних засобів з 07.03.2024 (а.с. 20).

Заявою від 07.03.2024 від імені ОСОБА_3 про надання відпустки за власний рахунок після демобілізації в період з 07.03.2024 по 06.04.2024 (а.с. 21).

Наказом № 29 від 07.03.2024 надано відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку з демобілізацією з лав ЗСУ ОСОБА_3 з 07.03.2024 по 06.04.2024 включно (а.с. 22).

Свідок підтвердив перебування у відпустці, проте заперечив власноручне написання заяви та бажання йти у відпустку без збереження заробітної плати.

17.01.2025 ОСОБА_3 звернувся до ФОП ОСОБА_2 з заявою про звільнення за власним бажанням з 31.01.2025 (а.с. 23).

Наказом ФОП ОСОБА_2 №31 від 31.01.2025 звільнено водія автотранспортних засобів ОСОБА_3 за власним бажанням з 31.01.2025. В наказі вказано, що компенсація за невикористану відпустку за 2021, 2024 в сумі 7767,37 грн. виплачена з коштів, які були видані під звіт (а.с. 24-25).

Відомості на виплату грошей ФОП ОСОБА_2 - №2 від 20.02.2022 за лютий місяць 2022, сума 5232,50 грн.; №11 від 10.12.2024 за листопад місяць 2024, сума 6440,00 грн.; №12 від 07.01.2025 за грудень місяць 2024, сума 6160,00 грн.; №1 від 17.02.2025 за січень місяць 2025, сума 6160,00 грн. не мітять підпису ОСОБА_3 (а.с. 30-33).

Згідно показань ОСОБА_3 , допитаного в якості свідка, з липня 2018 перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 . Після звільнення погіршилися відносини, оскільки йому не виплачено заробітну плату. 23.02.2022 він загрузився у м. Суми і поїхав в м. Київ на виконання завдання наданого ОСОБА_5 дружиною ОСОБА_2 на автомобілі МАН 1423. Логістикою завжди займалася дружина ОСОБА_2 . Останній на той час працював у військкоматі заступником. Застав війну у м. Київ, ОСОБА_2 просив його залишатися там щоб можливо вивезти їх сина у інше місто. Він жив в автомобілі, бо коштів йому не давав роботодавець. Під звіт кошти не видавались взагалі, давали готівку на солярку, а було що і за власні кошти заправляв. Вели облік витрат у зошиті, тахометр теж був. Пішов у ІНФОРМАЦІЯ_2 і проходив службу до 04.03.2024, до демобілізації. У жовтні 2024 взяв дома у дружини ОСОБА_6 трудову щоб порахувати стаж для пенсії і побачив запис про звільнення з 01.05.2022. Його це обурило і ОСОБА_2 сказав, що виправить і це помилка бухгалтера. Після демобілізації хотів у відпустку з виплатою заробітної плати, не писав заяву про надання відпустки за власний рахунок. З 04.02.2024 приступив до виконання обов`язків водія. У жовтні 2024 був на ремонті. Коли виїздив на транспортному засобі кошти за перевезення віддавав ОСОБА_2 чи його дружині у них вдома. Офіс у ОСОБА_2 був відсутній.

Наполягав на тому, що вказана в особовій картці ОСОБА_7 не є його цивільною дружиною і таку не знає. Його співмешканка і цивільна дружина з 2018 року ОСОБА_8 .

Чому кошти перераховувала дружина ОСОБА_9 його матері йому не відомо. Зарплату видавали готівкою, ніколи відомостей не підписував. Коштів під звіт не надавали, він ніколи не розписувався за них. Вважає дії роботодавця незаконними, звернувся з позовом до суду, а також до різних органів щодо порушення ФОП ОСОБА_2 законодавства.

Захисником Жалковським В.Ю. на спростування обставин викладених у протоколі надано:

Дублікати чеків АТ «Приватбанк» згідно яких ОСОБА_5 здійснила переказ власних засобів, повернення боргу 24.02.2022 у сумі 3000 грн. та 02.03.2022 у сумі 3000 грн. на картковий рахунок ОСОБА_10 ; 25.02.2022 у сумі 2010,05 грн., 28.02.2022 у сумі 2000 грн. на картковий рахунок ОСОБА_7 ; 13.08.2024 у сумі 13550 грн. на картковий рахунок ОСОБА_3 (а.с. 42,43).

ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_10 його мати, а ОСОБА_7 він не знає.

Аналізуючи наведені докази, суд дійшов висновку що вони жодним чином не підтверджують виплату заробітної плати ФОП ОСОБА_2 працівнику ОСОБА_3 , оскільки перерахування здійснено не роботодавцем, а іншою особою. Доказів того, що ОСОБА_5 була уповноважена ФОП ОСОБА_2 на виплату заробітної плати суду не надано і про ці обставини не зазначено у призначенні платежу.

Перерахування 14.10.2024 через мобільний банкінг Ощадбанк ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 14000 грн., не свідчить про виплату заробітної плати або погашення заборгованості ОСОБА_3 , адже з цього переказу не можливо пересвідчитися хто є отримувачем коштів та відсутній коментар до платежу (а.с. 44).

Чорнові записи (а.с. 46) суд також не може взяти до уваги як докази, оскільки не зрозуміло ким виконані, згадування у тексті словосполучення «заборгованість по зарплаті» ще не свідчить про те, що мова йде про заборгованість по зарплаті ОСОБА_3 .

Надані відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (Додаток 4 ДФ) податковим агентом ОСОБА_2 за 2022, 2024, 2025 роки, відомості про нарахування заробітної плати (доходу і грошового забезпечення) застрахованим особам за 2022 рік, платіжні інструкції (а.с. 47-49) не підтверджують факту виплати саме заробітної плати ОСОБА_3 та здійснення з ним розрахунку при звільненні, оскільки відповідних платіжних інструкцій про перерахування йому заробітної плати суду не надано.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, суддя дійшла висновку, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 41 КУпАП, оскільки порушив:

- встановлені терміни виплати заробітної плати за лютий 2022 року, листопад-грудень 2024 року, січень 2025 року та компенсації за невикористані дні відпусток у розмірі 767,37 грн.;

- інші порушення вимог законодавства про працю звільнення з роботи відповідно наказу від 01.05.2022 № 24 водія автотранспортних засобів ОСОБА_3 за згодою сторін 01.05.2022 за відсутності письмової заяви працівника, чим порушено пункт 1 частини 1 статті 36 КЗпП України.

Хоча наказом від 07.03.2024 № 28 «Про внесення змін до Наказу № 24 від 01.05.2022 «Про звільнення з роботи ОСОБА_3 » внесено зміни до наказу від 01.05.2022 № 24 в частині викладення п. 1 наказу № 24 від 01.05.2022, проте порушення мало місце 01.05.2022 і не є триваючим.

На момент перевірки та розгляду справи сплинули строки, визначені частиною 2 статті 38 КУпАП для накладення стягнення (три місяці з дня вчинення правопорушення), тому в цій частині провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Крім того, фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 ставиться за провину те, що наданий для перевірки трудовий договір від 09.07.2018 № 07/2018 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підписаний стороною трудового договору - громадянином ОСОБА_3 , чим порушено вимоги частини першої статті 21 КЗпП України, за що частиною 1 статті 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог законодавства про працю.

Зазначене обвинувачення не знайшло свого підтвердження та спростовується сукупністю досліджених доказів.

Так, до протоколу долучено світлокопію Трудового договору №7/2018 від 09.07.2018 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю. Сторонами договору вказані фізична особа - підприємець ОСОБА_2 та працівник ОСОБА_3 , однак підпис працівника відсутній (а.с. 14-15).

Допитаний як свідок ОСОБА_3 зазначив, що перший раз бачить цей документ.

Постановою КМУ від 17.06.2015 №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» визначено способи подачі повідомлення про прийняття працівника на роботу фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

ФОП ОСОБА_2 направив повідомлення про прийняття працівника на роботу, яке отримано ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області 06.07.2018 (а.а. 16-17).

З дослідженої судом трудової книжки ОСОБА_3 встановлено наявність запису про прийняття останнього на роботу 09.07.2018 до ФОП ОСОБА_2 і працевлаштування з липня 2018 відображено у персоніфікованих відомостях про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, продемонстрованих суду свідком.

Станом на 09.07.2018 частина 1 статті 21 КЗпП України діла у редакції, відмінній від наведеній у протоколі: «Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін».

За встановлених обставин, відсутність підпису працівника на примірнику Трудового договору №7/2018 від 09.07.2018 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю не свідчить про порушення частини 1 статті 21 КЗпП України.

А відтак провадження в частині обвинувачення - порушення вимог законодавства про працю, передбачених пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не встановлено.

При накладенні стягнення на ОСОБА_9 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважає за необхідне накласти стягнення як на суб`єкта підприємницької діяльності у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з ОСОБА_9 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 33, 36, 41, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, грошової компенсації за невикористані дні відпустки та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу за порушення вимог законодавства про працю, передбачених пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за порушення вимог законодавства про працю, передбачених частиною 1 статті 21 КЗпП України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; рахунок IBAN: UA0026001; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя М.М. Косолап