П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із віпс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №146017 від 06 квітня 2025 року вбачається, що: ОСОБА_1 , вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме: о15 годині 10 хв. 06 квітня 2025 року громадянин України ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Ужгородський район, село Кам`яниця, інспектором групи моніторингу обстановки на відстані 4500 метрів до державного кордону в напрямку 205 прикордонного знаку за вчинення спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон, за вчинення злісної непокори неодноразово повтореним законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а саме під час затримання вдався до втечі, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця Державної прикордонної служби України та порушив прикордонний режим, а саме знаходився в прикордонній смузі без дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби України.

Своїми діями порушив вимоги cт. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03,04.2003 року та cт. 9,12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року та вимоги п. 7 «Положення про прикордонний режим», затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 року № 1147.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення заперечив. Зазначив, що не мав наміру незаконно перетинати ДКУ. Був за станом здоров`я звільнений зі служби в ЗСУ, має закордонний паспорт. Зазначив, що проживає в м. Перечин, повертався з роботи та фактично знаходився за межами міста Перечин в лісі, коли його зупинили. Він пояснював працівникам прикордонної служби те ж саме, але його ніхто не слухав. Просив закрити провадження у справі, оскільки він не вчиняв вказаного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 204-1 КУпАП, передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади .

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №146017 від 06 квітня 2025 року вбачається, що у вину що: ОСОБА_1 , ставиться те, що він вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме: о15 годині 10 хв. 06 квітня 2025 року громадянин України ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Ужгородський район, село Кам`яниця, інспектором групи моніторингу обстановки на відстані 4500 метрів до державного кордону в напрямку 205 прикордонного знаку за вчинення спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон, за вчинення злісної непокори неодноразово повтореним законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служби України. Своїми діями порушив вимоги cт. 9 та 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року.

На підтвердження зазначених вище обставин до протоколу про адміністративне правопорушення надано протокол про адміністративне затримання, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, копію паспорту громадянина України ОСОБА_2 , рапорт інспектора прикордонної служби 2 категорії групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого сержанта ОСОБА_3 та схему затримання громадянина України.

Разом із тим, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні у протоколі про адміністративне затримання, а також у рапорті не вказано на конкретні дії вчинені ОСОБА_1 , що свідчили б про наявність у його діях складу інкримінованого йому правопорушення.

Так, вказана особа, згідно матеріалів справи була виявлена та затримана за 4500 м. до ДКУ, яким чином було встановлено, що він прямував саме до кордону та мав на меті незаконно перетнути ДКУ поза межами пропуску, з наявних у матеріалах справами доказах не зрозуміло.

Зі змісту схеми затримання особи вбачається, що ніяких ідентифікуючих даних він не містить, не вказано кого саме було затримано та коли.

Окрім того, матеріали справи містять пояснення ОСОБА_1 про те, що він гуляв у лісі, та був виявлений нарядом, а в подальшому, на його думку безпідставно затриманий.

Аналогічні покази ОСОБА_1 надав і в судовому засіданні.

Суд вважає, що жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за яким складено протокол не містять. Відсутні відео-, фото- з місця його затримання. У протоколах та рапорті працівника ДПСУ не зазначено які саме дії, з огляду на відстань та обставини затримання ОСОБА_1 , свідчать про його намір незаконно перетнути ДКУ поза межами пункту пропуску. Доказів на спростування доводів ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Згідно ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади

Таким чином, доказів на спростування доводів ОСОБА_1 так, само як і доказів на підтвердження спроби незаконного перетину ним ДКУ, наявність умислу в діях такої особи, матеріали справи не містять.

З огляду на наведене вище, доказів, того, що дії ОСОБА_1 , будь-яким чином були спрямовані на спробу незаконного перетину ДКУ матеріали справи не містять.

Крім цього суд враховує, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання саме в м.Перечин, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно наданих у судовому засіданні документів, а саме військового квитка Серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 19.08.2022 звільнений за станом здоров`я з військової служби у відставку. Сам факт перебування особи за 4500 м. до державного кордону не може свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Адже протокол не містить доказів на підтвердження того, що ним вчинялися спроби на незаконний перетин кордону.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів, які б переконливо свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 , за ч. 1 ст.204-1 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 , є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суддя вважає, що у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 10, 172-15, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за частиною 1 статті 204-1 Кодексу України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош