Справа № 165/5347/24 Провадження №33/802/302/25 Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Тарновської О.В., адвоката Свередюк Ю.А. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Свередюк Ю.А., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 08 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 листопада 2024 року о 12 год. 17 хв., на вул. Автобусній, поблизу будинку № 6 у м. Нововолинську, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Bora» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (даліПДР).

Такі його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 протягом року піддався стягненню за аналогічне адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, адвокат Свередюк Ю.А. подала апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність. Стверджує про відсутність у матеріалах даної справи належних та допустимих доказів у підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а результати його огляду на стан алкогольного сп`яніння вважає недійсними через порушення лікарем, який проводив огляд, вимог Інструкції, що регламентують порядок його проведення, зокрема не проведення його повторного обстеження через 20 хв. Ураховуючи допустиму похибку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки та результати тесту, заперечує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Тому, просить постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 08 квітня 2025 року стосовно нього скасувати, а провадження по даній справі закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Свередюк Ю.А., яка подану апеляційну скаргу підтримала, просили задовольнити, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Згідно із п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

? Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175763 від 17 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_1 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17 листопада 2024 року; роздруківкою тесту газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» із результатом 0, 39 %o, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 листопада 2024 року № 76, яким установлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, його ж письмовими пояснення, у яких він вказує, що через незгоду із результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, був доставлений у медичну установу, де повторно пройшов огляд, результат тесту показав 0, 22 %o та зобов`язався не керувати транспортним засобом до повного витверезення, що також відображено у зобов`язаннях до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175763 від 17 листопада 2024 року, відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи доказом вини ОСОБА_1 та значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відомостями довідки інспектора СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Ігоря Брися стверджується факт одержання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29 червня 2016 рок , у відповідності до бази даних ІКС ІПНП станом на 17 листопада 2024 року, що цілком підставно було взято до уваги суддею при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Аналіз обставин вчиненого вказує на те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820», однак із результатом тесту не погодився, у зв`язку із чим, був доставлений працівниками поліції до КНП «Іваничівська БПЛ» для повторного його огляду на стан алкогольного сп`яніння. У медичному закладі лікарем ОСОБА_2 о 13 год 10 хв було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, утому числі, за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest 6510». Результат тесту показав 0,22 ‰. Будь-якої незгоди з вказаним результатом він не висловлював що, на переконання апеляційного суду, свідчить про його згоду з показником приладу.

Повторний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у лікарні не проводився через відсутність сумнів у тому, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння не було та не заперечення ним даного факту.

Отже, працівниками поліції та лікарем було дотримано вказаних вище вимог законодавства, при проведенні огляду ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а покликання апелянтки на не проведення лікарем повторного огляду через 20 хв, оскільки вказане передбачено п. 18 акту медичного огляду, апеляційним судом до уваги не береться, адже спростовуються наведеними вище доводами та будь-яким чином не впливає на доказовість висновку щодо результатів медичного огляду.

Як стверджується матеріалами справи, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився у медичному закладі з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alcotest 6510». Згідно свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, за результатами повірки установлено, що такий засіб відповідає вимогам експлуатаційної документації. Згідно із даним свідоцтвом діапазон вимірювань від 0, 00% до 1,0 %, похибка становить +/- 0,017 %o.

Відтак, результат тесту проведеного огляду ОСОБА_1 у лікарні, навіть з урахуванням похибки спеціального технічного засобу, не дає підстав погодитись із доводами адвоката С вередюк Ю.А. про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки виходить за межі допустимої похибки законодавчо врегульованого до застосування засобу вимірювальної техніки.

Ураховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не убачається.

Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу адвоката Свередюк Ю.А., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 08 квітня 2025 року стосовно нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: