Справа № 756/442/25
Провадження № 3/756/672/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді Пономаренка А. А.,

за участі секретаря судового засідання Філіпова М. В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 586766 від 09.01.2025, 09.01.2025 о 02:46 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 порушив терміновий заборонний припис серії АА № 485365 від 08.01.2025, зокрема заборону у будь який спосіб контактувати с постраждалою особою, унаслідок чого спричинив шкоду психологічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, а саме невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

До даних висновків суд дійшов з наступних підстав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, заперечував щодо обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, уважав, що матеріали справи не містять достатніх доказів щодо наявності винуватості поза розумним сумнівом, а він не мав наміру вчиняти домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, як і не учиняв його. Більше того, запевнив суд, що зі своєю дружиною примирився та зауважив, що хоча стосовно нього і був складений терміново заборонний припис, однак це не позбавляє його законного права спілкуватись зі своєю дружиною, ураховуючи й те, що він має тяжке захворювання.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 2 ст. 173-8 КУпАП є невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

При цьому, слід урахувати, що Порядком проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, МВС Укарїни № 369/180 від 13 березня 2019 року (пункт 7 розділу II) поліцейського уповноваженого підрозділу поліції наділено повноваженнями, залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, на власний розсуд приймати рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». При цьому, якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься також на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 взагалі не вчиняв дій психологічного характеру відносно потерпілої ОСОБА_2 , оскільки згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 586766 від 09.01.2025, 09.01.2025 о 02:46 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 порушив терміновий заборонний припис серії АА № 485365 від 08.01.2025, зокрема заборону у будь який спосіб контактувати с постраждалою особою.

Між цим, до протоколу надано рапорт, з якого вбачається наступне, ОСОБА_2 09.01.2025 зателефонувала до служби 102 та повідомила про те, що її чоловік вчинив сімейну сварку. Однак, суд не може повною мірою прийти до висновку, що ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство, оскільки невиконання термінового заборонного припису стосовно кривдника має бути в причинно-наслідковому зв`язку з заподіянням шкоди потерпілому, а отже, імовірно, мали місце інші обставини.

Слід зауважити, що особою, яка вповноважена на складання адміністративного протоколу, до матеріалів справи надано лише рапорт про виклик поліції, пояснення ОСОБА_2 , а також форму оцінки ризиків учинення домашнього насильства. Однак, в матеріалах справи відсутні пояснення особи, на яку було складено протокол про адміністративне правопорушення, а в протоколі наведено лише посилання на порушення терміново заборонного припису, однак не вказано з якою саме особою, було здійснено контактування, так яким чином такі дії порушили умови терміново заборонного припису. Окрім цього в матеріалах справи відсутній відеозапис як доказ того, аби суд зробив висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Такі матеріали, на думку суду, не є достатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, бо на думку суду, особа не може бути позбавлення права перебувати в місці свого проживання, навіть за наявності складеного щодо такої особи термінового заборонного припису, а також здійснювати спілкування зі своєю дружиною, що є його правом, ураховуючи положення ст. 4, 23, 55 Сімейного кодексу України, у тому числі положення ст. 32 Конституції України, де визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя.

У силу приписів ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, а отже і доводили винуватість поза розумним сумнівом, оскільки під час судового розгляду не було доведено факту, що ОСОБА_1 порушив умови терміново-заборонного припису та такими діями могла бути чи була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілій. Бо, відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII основним напрямом реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є, зокрема запобігання домашньому насильству.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, на думку суду, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 173-8 КУпАП відсутні, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 173-2, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в справі на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 586766 від 09.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП - закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя А. А. Пономаренко