Справа № 757/4137/23-п Суддя в І-й інстанції Бортницька В.В.
Провадження № 33/824/26/2025 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Александрова Д.О., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 09 січня 2023 року, о 09 годині 53 хвилин, в місті Києві по вул. Старонаводницька, буд. 59, керував транспортним засобом «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , указано на незаконність постанови судді, обставини справи з`ясовані неповно, докази вчиненні правопорушення відсутні. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно. Апелянт, вказав на те, що після зупинки автомобіля, працівниками поліції відразу було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікарні, однак, які ознаки наркотичного сп`яніння були присутні при спілкуванні з поліцейським, не повідомили, тому, на думку апелянта, виконання незаконних та безпідставних вимог поліцейських, не вважав за потреби. Крім того, апелянт звернув увагу, що протягом двох годин після складання протоколу самостійно звернувся до лікарні, а саме, об 11 годині 30 хвилин, того ж дня, пройшов огляд в «Соціотерапії», згідно з висновком № 000102 від 13 січня 2023 року, ознак сп`яніння не виявлено. Зауважив, що даний висновок був наданий в суді при розгляді справи, але суд не надавши належну оцінку доказу, відмовив у дослідженні та долучені до матеріалів справи, чим порушив ст. 245, ст. 251, ст. 252, ст. 280 КУпАП. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Александрова Д.О., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи скарги і просили її задовольнити; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Висновки місцевого суду про доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 437902 від 09.01.2023 року в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу яка його вчинила та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким ця особа керувала;

відеозаписом, який зроблений поліцейським у ході з`ясування обставин правопорушення та його фіксації за допомогою нагрудних камер, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, що проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, наявність підстав для накладення адміністративного стягнення та із дотриманням вимог закону наклав на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого рішення.

Так винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП вчиненого у формі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння стверджується зазначеними вище доказами, які є об`єктивними і не викликають у суду сумніву.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис, який зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, який відображає дії як ОСОБА_1 у ході вчинення адміністративного правопорушення, так і дії поліцейських у ході виявлення та процесуальної фіксації цього адміністративного правопорушення, містить достатню кількість фактичних даних, які дають підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, поліцейський виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння про наявність яких ОСОБА_1 було повідомлено, поліцейським була висунута вимога про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для ОСОБА_1 про що свідчить його відповідь на цю вимогу та наведене ним обґрунтування цієї відповіді. Те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння вбачається із змісту його відповіді на пропозицію/вимогу поліцейського про проходження такого огляду та мотиви такої відмови, яким є те, що ОСОБА_1 не мав часу пройти такий огляд у зв`язку із виконуваною роботою, про що ним також зазначено і у апеляційній скарзі. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, а відмова від проходження такого огляду тягне відповідальність, передбачену законом. Нормативними документами, якими урегульовані питання виявлення у водії стану сп`яніння та якими передбачена відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не передбачено жодних мотивів, які би надавали водію право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, без застосування наслідків, у виді притягнення до адміністративної відповідальності. Тобто, наявність будь-якого мотиву відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, за умови дотримання поліцейським вимог нормативних документів, якими регламентується порядок виявлення у водії стану сп`яніння, не звільняє водія від відповідальності за таку відмову. Тому, посилання ОСОБА_1 , на мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не можливо визнати достатньою обставиною для звільнення його від відповідальності за вчинення такої відмови. Доказів того, що ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння перебув у стані, який виключає адміністративну відповідальність, зокрема у одному із станів, передбачених ст.ст. 18, 19 і 20 КУпАП матеріли справи не містять.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Для визнання винним особи у вчиненні цього адміністративного правопорушення достатньо доведення самого факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і не потребується доведення того, що особа дійсно перебувала у такому стані. У зв`язку із цим, усі документи, які додані до апеляційної скарги у частині відсутності у нього ознак вживання наркотичних засобів не можуть визнаватись такими які дають підстави для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду. Будь-яких порушень із боку поліцейських у ході зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , виявлення поліцейським адміністративного правопорушення та його фіксування у ході апеляційного розгляду не встановлено.

Підстави зупинки транспортного засобу не можуть впливати на вирішення питання про винність чи не винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Наявність підстав для зупинки транспортного засобу не підлягає доказуванню у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із тим, що ці обставини не входять до об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, а тому дана обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Посилання ОСОБА_1 на неправомірні, з його точки зору, дії поліцейських, які появляються у неодноразових безпідставних запинках транспортного засобу під його керуванням та направленнях на огляд з метою встановлення стану сп`яніння не дають підстав для скасування постанови місцевого судді, оскільки навіть за наявності таких обставин водій, з огляду на положення п. 2.5 ПДР України не вправі відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння. Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що у справі не встановлено доказів, якими би ці обставини підтверджувались.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не знаходить у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовляє.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.