Провадження № 33/824/1479/2025 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., розглянувши справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 15.10.2024 року, близько 09:20 год., в с. Стоянка Бучанського р-ну Київської області, на автомобільній дорозі М-06 на 22км, керував транспортним засобом «MITSUBISHI SPACE STAR», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей розширені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказано на незаконність постанови судді, через порушення норм матеріального та процесуального права. Свою вину апелянт не визнає, оскільки наркотичних засобів не вживав, від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не відмовлявся, а отже і правопорушення не вчиняв, доказів які б свідчили протилежне не має. Відеозапис, наданий працівниками поліції, не може бути доказом, так як він не є безперервним, розпочинається відеозапис з того, що поліцейський в присутності свідків пропонує пройти огляд на стан сп`яніння, наступний епізод - це складання протоколу, руху автомобіля чи відмови від проходження огляду, не зафіксовано. У даному випадку відсутні будь-які об`єктивні чи суб`єктивні ознаки правопорушення, а наявні матеріали ґрунтуються лише на припущеннях, які не можуть бути доказами. Тому, просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Висновки місцевого суду про доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 150982 від 15.10.2024 року в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким ця особа керувала;

відеозаписом, який зроблені поліцейським у ході з`ясування обставин правопорушення та його фіксації за допомогою нагрудних камер, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, що проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, наявність у цих діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, наявність підстав для накладення адміністративного стягнення та із дотриманням вимог закону наклав на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого рішення.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП вчиненого у формі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння стверджується зазначеними вище доказами, які є об`єктивними і не викликають у суду сумніву.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис, який зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, відображає дії як ОСОБА_1 у ході вчинення адміністративного правопорушення, так і дії поліцейських у ході виявлення та процесуальної фіксації цього адміністративного правопорушення, містить достатню кількість фактичних даних, які дають підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, поліцейський виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння про наявність яких ОСОБА_1 було повідомлено, поліцейським була висунута вимога про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння вбачається як із змісту його відповіді на пропозицію/вимогу поліцейського про проходження такого огляду із повідомленням мотивів відмови так і із його бездіяльності на таку пропозицію/вимогу. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, а відмова від проходження такого огляду тягне відповідальність, передбачену законом. Нормативними документами, якими урегульовані питання виявлення у водії стану сп`яніння та якими передбачена відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не передбачено жодних мотивів, які би надавали водію право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, без застосування наслідків, у виді притягнення до адміністративної відповідальності. Тобто, наявність будь-якого мотиву відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, за умови дотримання поліцейським вимог нормативних документів, якими регламентується порядок виявлення у водіїв стану сп`яніння, не звільняє водія від відповідальності за таку відмову. Доказів того, що ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння перебув у стані, який виключає адміністративну відповідальність, зокрема у одному із станів, передбачених ст.ст. 18, 19 і 20 КУпАП матеріли справи не містять.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Для визнання винним особи у вчиненні цього адміністративного правопорушення достатньо доведення самого факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і не потребується доведення того, що особа дійсно перебувала у такому стані.

Посилання апелянта на не доведеність того, що він керував транспортним засобом та на те, що зібраними у справі доказами не доводиться факт зупинки його поліцейськими спростовується зазначеним вище відеозаписом, яким факт керування ОСОБА_1 доводиться безспірно, сам ОСОБА_1 під час спілкування із поліцейським підтверджував факт керування ним транспортним засобом.

Будь-яких порушень із боку поліцейських у ході зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , виявлення поліцейським адміністративного правопорушення та його фіксування у ході апеляційного розгляду не встановлено.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не знаходить у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовляє.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк