Єдиний унікальний номер судової справи 474/1197/24
Номер провадження 33/812/188/25 Головуючий у місцевому суді: Сокол Ф.Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Травкіною В.Р.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Степанова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Миколаївського апеляційного суду клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Степанова Віталія Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №785696, який надійшов на розгляд до Врадіївського районного суду Миколаївської області та був складений 03 листопада 2024 року, зазначено, що 03 листопада 2024 року о 03 год. 07 хв. в селищі Врадіївка по вулиці Леоніда Каденюка, біля будинку №36, водій ОСОБА_4 керувала транспортним засобом автомобілем марки та моделі Сhevrolet Сaptiva, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на факт вживання алкогольних напоїв на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 або проїхати до медичного закладу для проходження огляду на факт вживання алкогольних напоїв водій відмовилась. Вказаним остання порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2024 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 11 квітня 2025 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 адвокат Степанов В.В. подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2024 року та ухвалити у справі нове судове рішення, яким закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення.

Також, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 адвокат Степанов В.В. заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді.

В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що ОСОБА_6 не була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді першої інстанції. З матеріалами справи ознайомилась лише 04 квітня 2025 року та цього ж дня отримала копію постанови.

В судовому засідання апеляційного суду від 08 травня 2025 року ОСОБА_6 та її захисник Степанов В.В. доводи клопотання підтримали, та просили поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 в межах розгляду питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у ч.2 ст.294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За положеннями ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

За матеріалами даного провадження встановлено, що справа в суді першої інстанції призначалась до розгляду двічі: на 29 листопада 2024 року та на 19 грудня 2024 року.

Зі змісту постанови судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2024 року установлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 19 грудня 2024 року, повторно не з`явилась, про причини своєї неявки районний суд не повідомила. Виклик ОСОБА_5 до суду на 19 грудня 2024 року здійснено районним судом засобами телефонного зв`язку.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд виходить з того, що для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам.

Множинність способів повідомлення дозволяє обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Разом з тим, на недостатність лише телефонограми на підтвердження повідомлення учасника справи про дату, час та місце судового засідання неодноразово звертав увагу Верховний Суд у своїх постановах, зокрема в постанові від 16 січня 2019 року у справі №728/2878/16-ц (провадження №61-26995ск18), в постанові від 17 жовтня 2019 року у справі №130/3251/13-ц (провадження №61-42434св18).

За такого, доказів належного повідомлення ОСОБА_5 про розгляд справи матеріали справи не містять.

Оскаржувану постанову винесено суддею Врадіївського районного суду Миколаївської області 19 грудня 2024 року за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника (а.с.12,13-14).

Відомостей про отримання ОСОБА_5 копії оскаржуваного судового рішення (постанови) матеріали справи теж не містять. Конверт поштового відправлення з копією постанови судді, який було направлено судом першої інстанції на адресу ОСОБА_5 , повернувся до суду з відмоткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Строк на апеляційне оскарження вказаної постанови закінчувався 30 грудня 2024 року включно (28 та 29 грудня 2024 року вихідні дні).

04 квітня 2025 року ОСОБА_6 ознайомилась з матеріалами справи, що підтверджується відповідною заявою (а.с.20).

11 квітня 2025 року через суд першої інстанції була подана апеляційна скарга на постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2024 року.

Згідно ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

За наведених обставин, та з точки зору дотримання права особи, що подала апеляційну скаргу, на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, апеляційний суд вважає, що вказаний строк підлягає поновленню.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Степанова Віталія Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2024 року задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокату Степанову Віталію Вікторовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2024 року, якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова