Справа № 303/9064/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/921/23, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2023.

Цією постановою :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканця АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 411065 від 23.09.2023 та постанови судді від 05.12.2023 вбачається, що ОСОБА_1 23.09.2023 о 04 год 10 хв в м. Мукачеві по вул. Ужгородській, напроти будинку № 204, керуючи транспортним засобом марки «MAZDA МХ-30» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості для руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, а саме кільцеву клумбу, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 411066 від 23.09.2023 та постанови судді від 05.12.2023 вбачається, що ОСОБА_1 23.09.2023 о 04 год 10 хв в м. Мукачеві по вул. Ужгородській, напроти будинку № 204, керуючи транспортним засобом марки «MAZDA МХ-30» д.н.з. НОМЕР_1 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на перешкоду кільцеву клумбу, після чого залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 095239 від 23.09.2023 та постанови судді від 05.12.2023 вбачається, що ОСОБА_1 23.09.2023 о 04 год 10 хв в м. Мукачеві по вул. Ужгородській, напроти будинку № 204, керував транспортним засобом марки «MAZDA МХ-30» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний 1,76 %, тест № 1250. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді від 05.12.2023 та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог

-2-

зазначає про те, що постанова суду є незаконною, винесена без належного з`ясування фактичних обставин справи. Вказує на те, що транспортним засобом не керував. Транспортним засобом керувала та вчинила дорожньо-транспортну пригоду його мама, клопотання про допит якої він мав намір заявити під час судового розгляду, однак не був повідомлений про час та місце такого, у зв`язку з чим справа була розглянута без його участі.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Рижиков В. Г. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Рижикова В. Г., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість у вчиненні ОСОБА_1 передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП адміністративних правопорушень, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 411065 від 23.09.2023 встановлено, що ОСОБА_1 23.09.2023 о 04 год 10 хв в м. Мукачеві по вул. Ужгородській, напроти будинку № 204, керуючи транспортним засобом марки «MAZDA МХ-30» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості для руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, а саме кільцеву клумбу, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України.

Окрім того, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 411066 від 23.09.2023 встановлено і те, що ОСОБА_1 23.09.2023 о 04 год 10 хв в м. Мукачеві по вул. Ужгородській, напроти будинку № 204, керуючи транспортним засобом марки «MAZDA МХ-30» д.н.з. НОМЕР_1 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на перешкоду кільцеву клумбу, після чого залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

-3-

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 411065 та серії ААД № 411066 від 23.09.2023; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.09.2023, яка особисто підписана ОСОБА_1 без зауважень або скарг; розпискою ОСОБА_1 про залишення транспортного засобу на зберіганні від 23.09.2023, відеозаписами від 23.09.2023, які містяться на DVD-дисках.

При оцінці зібраних у справі доказів враховується й те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при збиранні доказів та фіксуванні обставин дорожньо-транспортної пригоди порушені не були.

Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи наведене вище вважає, що суддею місцевого суду дана вірна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП адміністративних правопорушень є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам і узгоджується з вимогами закону.

Крім того, відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 23.09.2023 о 04 год 10 хв в м. Мукачеві по вул. Ужгородській, напроти

-4-

будинку № 204, керував транспортним засобом марки «MAZDA МХ-30» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний 1,76 %, тест № 1250. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_1 доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 095239 від 23.09.2023, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; роздруківкою тестування на алкоголь до протоколу від 23.09.2023, відповідно до якого при проведенні тестування ОСОБА_1 23.09.2023 о 04 год 58 хв за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest 6820», приладу № ARНК-0066, з використанням тесту № 1250, у нього встановлено стан алкогольного сп`яніння (1,76 проміле); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, у зв`язку з виявленими ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) проведено огляд ОСОБА_1 , з результатами якого ОСОБА_1 був згідний, про що свідчить його підпис у відповідній графі;

відеозаписами від 23.09.2023, які містяться на DVD-дисках.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський - інспектор взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області Шаленик В. В. була упередженою при складанні протоколу, що в неї були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяла в межах наданих їй повноважень, протокол нею складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та згідно вимог ст. 256 КУпАП.

Безпідставними є доводи про не доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки згідно норм діючого законодавства огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів, факт проходження такого огляду ОСОБА_1 поза всяким розумним сумнівом свідчить про те, що саме ОСОБА_1 був водієм автомобіля та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Жодних заяв або клопотань, або інших пояснень ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, матеріали провадження не містять, а незгода з діями працівників поліції була висловлена ним лише під час розгляду справи в суді, що можна розцінювати, як спосіб захисту останнього.

Разом з тим, стороною захисту не надано жодних відомостей щодо звернення із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки чи порушення кримінального провадження з приводу незаконності дій працівників поліції, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє.

Твердження сторони захисту про те, що на долученому до протоколу відеозаписі не зафіксовано факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом є безпідставні, оскільки нормами КУпАП взагалі не передбачено обов`язку працівників поліції фіксувати факт керування, а відповідно і долучати такий відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апеляційний суд зауважує, що зміст відеозапису не викликає сумнівів щодо події адміністративного правопорушення, та перебігу обставин огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

-5-

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки вказаний відеозапис містить інформацію, що повністю узгоджується зі змістом обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 095239 від 23.09.2023, так і у долучених до нього доказах, а тому відсутні будь-які сумніви в належності та допустимості вказаного доказу.

Зокрема, переглядом відеозапису встановлено, що на місці події ОСОБА_1 спочатку заперечував керування ним автомобілем, але після слів працівників поліції: «на тому крузі є багато відеокамер», ОСОБА_1 перестав це заперечувати.

Окрім того, безпосередньо в процесі складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заявляв про те, що автомобілем керувала інша особа його мати. Між тим, про керування автомобілем в момент порушення правил дорожнього руху іншою особою, ОСОБА_1 вперше зазначено в ході розгляду справи в суді першої інстанції.

Отже, незгода ОСОБА_1 з оцінкою судом доказів, не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, й суд оцінює всі докази безпосередньо як кожного доказу окремо, так й у взаємозв`язку.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених місцевим судом обставин подій, які були предметом оцінки в суді першої інстанції.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини справи суддею місцевого суду з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Адміністративне стягнення за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою передбачено лише одне безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з

-6-

позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, врахувавши при цьому, характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, відтак адміністративне стягнення відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Також суддею дотримані вимоги ст. 36 КУпАП при накладенні стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2023 щодо нього,- без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя