Справа № 369/3427/25
Провадження № 3/369/3509/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.04.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Патієвич А.Б., за участю прокурора Килівника Я.О., захисника Фасолі О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , начальника курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки Київського Інституту НГУ, майора,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу начальника Київського інституту Національної гвардії України № 169 від 02.08.2024 майор ОСОБА_2 02.08.2024 приступив до виконання обов`язків за посадою начальника курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки.

14.02.2025 на адресу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшли копії матеріалів службового розслідування КіНГУ з метою встановлення обставин і причин, що призвели до повторного самовільного залишення Інституту солдатом ОСОБА_3 .

Відповідно до рапорту начальника курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки майора ОСОБА_1 № 85/19/1-186 від 25.01.2025 стало відомо, що 25.01.2025 курсант 1 відділення 113 навчальної групи курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки ОСОБА_3 не прибув з відпустки без поважних причин.

31.01.2025 працівники патрульної поліції Одеської області повідомили командуванню Інституту, що на одному з блокпостів в Одеській області був затриманий солдат ОСОБА_3 , який був доставлений до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

02.02.2025 близько 19 год 00 хв солдат ОСОБА_3 був повернутий до Інституту.

В подальшому солдат ОСОБА_3 знаходився у розпорядженні начальника курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки майора ОСОБА_1 та виконував заходи згідно розпорядку дня.

03.02.2025 під час ранкового шикування курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки начальником курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки майором ОСОБА_1 виявлено відсутність солдата ОСОБА_3 .

В ході проведення службового розслідування з метою встановлення обставин і причин, що призвели до повторного здійснення самовільного залишення Інституту солдатом ОСОБА_3 , комісією досліджено питання щодо ролі і місця посадових осіб інституту, які повинні були організувати належний нагляд за солдатом ОСОБА_3 для уникнення повторного самовільного залишення останнім інституту.

Відповідно до службової характеристики солдата ОСОБА_3 , складеної начальником курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки Інституту майором ОСОБА_1 , за своїми професійними, дійовими і моральними якостями солдат ОСОБА_3 не гідний для подальшого проходження служби в Інституті.

Відповідно до психологічної характеристики солдат ОСОБА_3 15.08.2024 проходив психологічне вивчення до виконання завдань на кордоні за методиками Горської, СЗЧ та Бека. За шкалами тривожності, фрустрації, агресії ригідності - має низькі показники. Депресивні розлади відсутні.

У своїх поясненнях заступник начальника Інституту по роботі з особовим складом полковник ОСОБА_4 повідомив, що з 08.02.2024 перебуває на посаді заступника начальника Київського інституту Національної гвардії України по роботі з особовим складом.

25.01.2025 курсант першого відділення 113 навчальної групи курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки солдат ОСОБА_3 не прибув з відпустки без поважних причин.

02.02.2025 близько 19 год. 00 хв солдат ОСОБА_3 в супроводі капітана ОСОБА_5 та сержанта ОСОБА_6 був повернутий до Інституту.

У цей час, ОСОБА_4 був черговим офіцером по особовому складу, тому під час зустрічі з курсантом ОСОБА_3 провів з ним бесіду та повідомив його про кримінальну та адміністративну відповідальність за вчинення самовільного залишення розташування Інституту.

У подальшому, в своєму службовому кабінеті 02.02.2025, приблизно о 19 год. 30 хв,

ОСОБА_4 надав вказівку майору ОСОБА_1 переодягнути солдата ОСОБА_3 у військову форму одягу, покласти спати солдата ОСОБА_3 біля посту днювального та призначити двох здобувачів вищої освіти, які весь час здійснювали б контроль за солдатом ОСОБА_3 для недопущення повторного самовільного залишення Інституту.

О 07 год. 50 хв 03.02.2025 оперативний черговий Інституту доповів ОСОБА_4 , що солдата ОСОБА_3 не можуть знайти на території Інституту.

Пізніше ОСОБА_4 дізнався, що вказівка про призначення двох здобувачів вищої освіти для постійного нагляду та контролю за солдатом ОСОБА_3 не була виконана, у зв`язку з чим солдат ОСОБА_3 безперешкодно покинув розташування Інституту.

Таким чином, військовослужбовець Київського інституту Національної Гвардії України начальник курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки Київського інституту Національної гвардії України майор ОСОБА_1 , у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 58, 59, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, недбало поставився до військової служби, що виразилось у невиконанні покладених на нього службових обов`язків щодо організації контролю за особовим складом, забезпечення дисципліни та дотримання порядку несення служби та не вжиття своєчасних і достатніх заходів для запобігання можливого порушення військової дисципліни, що призвело до безперешкодного повторного самовільного залишення Інституту солдатом ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не визнав та пояснив, що будучи начальником курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки Київського інституту Національної гвардії України, у нього в підрозділі був курсант ОСОБА_3 , який раніше вже самовільно залишав учбовий заклад та має негативну характеристику, оскільки до служби ставиться негативно та не бажає проходити навчання. Коли курсанта ОСОБА_3 доставили до навчального закладу, то полковник повідомив, що цього курсанта скоро звільнять та дав вказівку, щоб курсанту дали форму, виділили ліжко і щоб він зайшов до ОСОБА_1 в кабінет, де він з ним провів лекцію та потім курсанта передав іншому курсанту, щоб той за ним наглядав. Вранці о 06 годині ранку курсант ОСОБА_3 ще знаходився на території навчального закладу, а після 07 год. 20 хв він знову самовільно залишив навчальний заклад.

У судовому засіданні адвокат Фасоля О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні прокурор Килівник Я.О. вважав, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного порушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та просив притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_7 начальник Київського інституту Національної гвардії України, який пояснив, що ОСОБА_1 не виконав належним чином свої посадові обов`язки, оскільки йому було поставлено завдання посилити охорону, щоб курсант не здійснив втечу, та при цьому не було зобов`язано ОСОБА_1 наглядати за курсантом. Однак, курсант ОСОБА_3 повторно здійснив втечу, що на його думку свідчить про не виконання ОСОБА_1 наказу щодо посилення охорони курсантів.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 заступник начальника Київського інституту Національної гвардії України по роботі з особовим складом, який пояснив, що у їх навчальному закладі навчається курсант ОСОБА_3 , який здійснив самовільне залишення навчального закладу, а коли його доставили, то він провів з ним бесіду та дав вказівку ОСОБА_1 видати курсанту форму та місце для відпочинку, а також призначити двох курсантів, щоб слідкували за ОСОБА_3 . Однак, в подальшому вказаний курсант знову зник.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_8 начальник чергової служби Київського інституту Національної гвардії України, який пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_3 втік з навчального закладу та коли його примусового привели, проводили в кабінеті з ним бесіду. При цьому йому не відомо, який саме наказ був відданий ОСОБА_1 . Зазначив, що після цього біля курсанта ОСОБА_3 нікого не було для спостереження за ним.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_9 , який є курсантом Київського інституту Національної гвардії України. Свідок пояснив, що коли курсанта ОСОБА_3 повернули до навчального закладу після його самовільного залишення, то ОСОБА_3 візуально бачили чергові та постійного спостереження за ним не було, оскільки таких вказівок їм не було надано.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_10 , який є курсантом Київського інституту Національної гвардії України. Свідок повідомив, що їм була надана вказівка слідкувати за курсантом ОСОБА_3 ввечері та вночі, однак після підйому не було надано наказу слідкувати за ОСОБА_3 .

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5 , який є курсовим офіцером курсу

№ 4 Київського інституту Національної гвардії України. Свідок охарактеризував курсанта ОСОБА_3 , як проблемного курсанта, який самовільно залишив навчальний заклад та був особисто ним доставленим до Інституту з м. Одеси.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_11 , який є курсантом Київського інституту Національної гвардії України. Свідок повідомив, що йому було поставлено завдання лише поставити ліжко курсанту ОСОБА_3 та вказівок щодо нагляду на ним не було.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст.172-15 КУпАП, відповідальність настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, та тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення № 7 від 24.02.2025, копією матеріалів службового розслідування з метою встановлення обставин і причин, що призвели до повторного здійснення самовільного залишення Інституту солдатом ОСОБА_3 на 81 арк. та поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , які надані в судовому засіданні.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Суд зауважує, що матеріали провадження містять достатню кількість належних і допустимих доказів, які в своїй сукупності дають підстави вважати доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що ставиться йому у вину.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Враховуючи особу порушника, вважаю за можливе обрати вид адміністративного стягнення - штраф.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З урахуванням викладеного, із ОСОБА_1 судовий збір стягненню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за ч. 2 ст. 172-15 та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12

ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф вноситься порушником в установу банку України, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, вказаного вище, надсилається порушником до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Суддя Андрій ПАТІЄВИЧ