Єдиний унікальний номер судової справи 490/574/25
Номер провадження 33/812/186/25 Головуючий у місцевому суді: Демінська О.І.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Коваля О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коваля Олега Володимировича на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 04 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №225703, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 20 січня 2025 року, водій ОСОБА_1 20 січня 2025 року близько 09 год. 20 хв. в місті Миколаєві на перехресті вулиці П.Ходченка та вулиці О.Матросова (натепер - вулиця М.Козлова), керуючи транспортним засобом автомобілем марки і моделі Nissan Teana, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та допустив зіткнення з транспортним засобом Citroen C-Elysee, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався праворуч, та який в ході самовільного руху зніс ворота будинку №38/1 по вулиці П.Ходченка, власником якого є ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії та свідок зазнали матеріальних збитків. Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 04 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Визнаючи водія ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що водій ОСОБА_1 не надав переваги у русі автомобілю, що наближався до перехрестя праворуч, тому саме порушення ним вимог п.16.12 ПДР стало причиною зіткнення транспортним засобів, що підтверджується наявними у справі доказами.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Коваль О.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 04 квітня 2025 року, ухвалити у справі нове судове рішення, яким закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення винесено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначено, що ОСОБА_1 не порушував вимоги п.16.12 ПДР, оскільки не виїжджав на перехрестя.

Звернуто увагу на те, що в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що ДТП сталася в результаті виїзду на зустрічну полосу руху для автомобіля, марки і моделі Citroen C-Elysee, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції від 06 травня 2025 року особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 своєї вини не визнав та апеляційному суду пояснив, що 20 січня 2025 року, керуючи транспортним засобом автомобілем марки і моделі Nissan Teana, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в місті Миколаєві по вулиці О.Матросова (натепер - вулиця М.Козлова) та зупинився на перехресті з вулицею П.Ходченка, не здійснюючи виїзд на перехрещення проїзних частин вказаних вулиць. В той час по вулиці П.Ходченка справа від нього рухався транспортний засіб автомобіль марки і моделі Citroen C-Elysee, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який став здійснювати маневр повороту в його бік. При цьому, маневр здійснювався з порушенням вимог ПДР, оскільки водій ОСОБА_2 виїхав на смугу зустрічного руху. Таким чином, водій ОСОБА_2 допустив зіткнення лівою частиною свого автомобіля з правою частиною його автомобіля, яке в той момент було нерухомим.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Коваль О.В. доводи викладені в апеляційній скарзі підтримав та просив її задовольнити. Звертав увагу суду на той факт, що механічні пошкодження транспортного засобу водія ОСОБА_5 свідчать, що останній не порушував ПДР та не виїжджав на перехрестя.

В судове засідання інші учасники ДТП не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися апеляційним судом належним чином.

Враховуючи вищевикладене, а також з урахуванням того, що підчас розгляду справи про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП не передбачається обов`язкової присутності учасників ДТП, приймаючи до уваги розумний строк розгляду апеляційної скарги на постанову судді, відсутність обґрунтованого підтвердження необхідності відкладення розгляду справи, апеляційний суд з урахуванням положень ч.1 ст.268, ч.6 ст.294 КУпАП вважав за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП (в редакції, яка діяла на час вчинення ДТП) передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.16.12 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.16.12 ПДР, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Зокрема, ч.3 ст.41 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, п.16.12 ПДР передбачено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За положеннями вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення серії і номеру ЕПР1 №225703, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 20 січня 2025 року, судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 20 січня 2025 року о 09 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом автомобілем марки і моделі Nissan Teana, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час проїзду нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу автомобілю марки і моделі Citroen C-Elysee, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався праворуч. В наслідок ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 поліцейським кваліфіковані за ст.124 КУпАП, як порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853.

Так, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також, протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вищевказаний протокол водій ОСОБА_1 підписав, зазначивши, що пояснення надасть на окремому аркуші.

При цьому, з наявних у справі матеріалів слідує, що водії вищезазначених транспортних засобів, що зіткнулись, по-різному пояснювали причини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 20 січня 2025 року.

Так, з письмових пояснень водія ОСОБА_1 убачається, що 20 січня 2025 року він їхав на своєму автомобілі марки і моделі Nissan Teana по вулиці О. Матросова (натепер - вулиця М.Козлова), в місті Миколаєві. На перехресті з вулицею П.Ходченка о 08:40 год він зупинився, щоб подивитись на проїзджу частину та в цей час відчув удар в праву частину свого транспортного засобу. Зіткнення здійснив водій автомобіля, марки Citroen сірого колір, який рухався по вулиці П.Ходченка зі сторони вулиці Одеське шосе. Від завданого удару його автомобіль розвернуло на 180 градусів та він зупинився.

З письмових пояснень водія ОСОБА_2 убачається, що він рухався по вулиці П.Ходченка в напрямку вулиці Нансена зі сторони вулиці Одеське шосе. На перехресті з вулицею О.Матросова (натепер - вулиця М.Козлова), транспортний засіб Nissan Teana не надав йому перевагу у русі на нерегульованому перехресті, в результаті чого відбулося зіткнення. Після цього було втрачено контроль над транспортним засобом, який зіткнувся з воротами будинку №38 по вулиці П.Ходченка. В подальшому більшість подій водій ОСОБА_2 не пам`ятає, оскільки внаслідок удару він знепритомнів та був госпіталізований.

З письмових пояснень ОСОБА_3 встановлено, що 20 січня 2025 року повернувшись після прогулянки до будинку, остання побачила, що біля нього трапилася ДТП, а один з транспортних засобів пошкодив ворота до її будинку, внаслідок чого їй були завдані матеріальні збитки.

До протоколу про адміністративне правопорушення додана схема місця дорожньо-транспортної події.

За даними схеми місця ДТП зображена ділянка дороги, на якій сталась ДТП та зафіксовані дані, які дають можливість визначити організацію дорожнього руху на ній.

До того ж, в схемі зазначено, що внаслідок ДТП транспортний засіб - автомобіль марки і моделі Nissan Teana, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень, а саме пошкоджено: передня частина транспортного засобу, передні та задні двері з правого боку, заднє праве колесо. Також, транспортний засіб -автомобіль марки і моделі Citroen C-Elysee, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень, а саме: кругове пошкодження транспортного засобу, спрацювання безпеки, пошкодження ходової частини з переду, що не дає змоги рухатись самостійно. Дані про пошкодження транспортних засобів, учасники ДТП підтвердили. Також, у житловому будинку, що розташований за адресою: місто Миколаїв, вулиця П.Ходченка №38/1, пошкоджені ворота.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що схема місця ДТП містить достатньо відомостей для правильного встановлення механізму ДТП, а графічно позначені в ній транспортні засоби в кінцевому положенні після зіткнення та описані механічні пошкодження транспортних засобів в місцях їх локалізації, переконливо свідчать про те, що в даній дорожній ситуації саме порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.16.12 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Дана схема місця ДТП підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без будь-яких зауважень.

Також слід заначити, що при наближенні до перехрестя рівнозначних доріг водій ОСОБА_1 був зобов`язаний уважно стежити за розвитком дорожньої обстановки, визначити наявність транспортних засобів, що рухаються в напрямку перехрестя з правої сторони (у даному випадку транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 ) і тільки після цього прийняти рішення: перетнути перехрестя, не створюючи перешкод у русі, чи зупинитись, щоб дати дорогу автомобілю, який у розглянутій ситуації користувався переважним правом проїзду.

Доводи ОСОБА_1 про погану видимість на перехресті у зв`язку із наявністю огорожі, апеляційним судом не може бути враховано, оскільки у відповідності до вимог п.16.12 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 повинен був зупинитись, впевнитися в безпечності виконання маневру та лише потім продовжити рух. Більш того, наявність перешкод, що обмежують оглядовість перехрестя, не звільняє водія від обов`язку забезпечення безпеки дорожнього руху.

Разом з тим, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 був неуважний при керуванні належним йому автомобілем та порушив ПДР, що призвело до зіткнення транспортних засобів та отримання ними механічних пошкоджень. При цьому, розташування транспортних засобів, яке зафіксоване на схемі місця ДТП, а також характер пошкоджень транспортних засобів вказують на те, що в діях ОСОБА_1 є порушення вимог п.16.12 ПДР.

До того ж, апеляційний суд звертає увагу, на те, що намагання особи, яка подала апеляційну скаргу, встановити вину потерпілого ОСОБА_2 у межах розгляду справи про адміністративне правопорушення за протоколом складеним відносно ОСОБА_1 суперечить як положенням ст.ст.280,283 КУпАП, де зазначається про те, що органом, до компетенції якого віднесено розгляд справи встановлюється винність особи, відносно якої складено протокол, так і положенням ст.251 КУпАП, де передбачено збір та дослідження доказів щодо винності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім того, у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення негативного наслідку.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Разом з тим, за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257,279,280 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Отже, апеляційний суд, діючи в межах повноважень на перегляд постанови районного суду, не дає оцінку діям водія ОСОБА_2 , оскільки наявність або відсутність в діях іншого водія порушень Правил дорожнього руху які, як вважає особа, яка подала апеляційну скаргу, призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції у даній справі.

За такого, докази, що наявні в матеріалах справи, переконливо доводять, що невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п.16.12 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, а тому ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, твердження захисника Власова М.М. про недоведеність його винуватості у зазначеному адміністративному правопорушенні не знайшло підтвердження та спростовується матеріалами справи.

Інші посилання захисника в апеляційній скарзі не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути неправильне вирішення справи, а за такого, не впливають на висновки суду, щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною переоцінкою по іншому доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.

Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», §84).

З огляду на зазначене викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином оскаржувана постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коваля О.В. відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коваля Олега Володимировича залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 04 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова