Справа № 453/2123/24 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В. Я.
Провадження № 33/811/394/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника адвоката Крецул Л.М. ( у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Крецул Лариси Миколаївни на постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 07.12.2024 року о 04:59 год. по автодорозі Т1424 у с. Тухля Стрийського району Львівської області, повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом марки VOLVO моделі XC90, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Крецул Л.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права, є незаконною та необґрунтованою.

Звертає увагу на те, що згідно довідки від 29.03.2024 року, виданої начальником відділення кадрів лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації в військовій частині НОМЕР_2 з 28.02.2024 року по теперішній час.

Зазначає, що так як ОСОБА_1 є військовослужбовцем, патрульний поліції не був уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення, а з цього випливає, що протокол складений з порушенням законодавчих вимог.

Вказує, що до матеріалів справи поліцейським надано довідку від 07.12.2024 року сформовану на підставі відомостей з порталу Національної поліції, ні постанов Сколівського районного суду Львівської області від 19.11.2024 року у справі №453/1637/24, ні постанови ЕНА від 28.03.2024 року до матеріалів справи не додано.

Крім того, суд першої інстанції на підставі вказаних порушень не повернув справу для усунення недоліків, а з невідомих причин самостійно, без клопотання учасників витребував вказане рішення та долучив до справи.

Зазначає, що наявний факт необізнаності ОСОБА_1 про наявність постанови Сколівського районного суду Львівської області від 19.11.2024 у справі №453/1637/24, через перебування на військовій службі.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання не з`явився.

Заслухавши захисника адвоката Крецул Л.М., яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі наявні в матеріалах справи докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення на бланку серії ЕПР1 № 190622, котрий складений 07.12.2024 року о 06:24 год. поліцейським ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Комаром Н.Р. відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, котре призвело до порушення Правил дорожнього руху;

- довідкою від 07.12.2024 року, сформованою на підставі відомостей з порталу Національної поліції України, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395, згідно котрої ОСОБА_1 був притягнений 28.03.2024 року до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн.;

- отриманим з ЄДРСР примірником постанови Сколівського районного суду Львівської області від 19.11.2024 року у справі за єдиним унікальним номером 453/1637/24 та номером провадження 3/453/794/24, котра 02.12.2024 року набрала законної сили, та котрою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Отже, винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду першої інстанції доказами.

В діях ОСОБА_1 вбачається свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому патрульний поліції не був уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки у даній ситуації він був учасником дорожнього руху, а тому за змістом ст.15 КУпАП за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, він як військовослужбовець несе адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП, тому у суду відсутні підстави для визнання протоколу недопустимим доказом.

Будь - яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів достовірність та належність зібраних у справі доказів, вказували б про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання, а також об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно особи, яка притягується до адміністративної відповідальності теж не встановлена.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд самостійно, без клопотання учасників, витребував постанову Сколівського районного суду Львівської області від 19.11.2024 року у справі №453/1637/24 та долучив до справи, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції перевірив всі обставини, та при цьому ним могли бути встановлені також підстави і на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 , який повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керувати таким транспортним засобом, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 , складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Крецул Лариси Миколаївни без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк