П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2025 Справа №607/5322/25 Провадження №3/607/2502/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03.03.2025 о 20 год. 46 хв. на вул. Л. Українки, 36 в м. Тернополі керував транспортним засобом «ВАЗ 2111», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.04.2024 права керування транспортними засобами строком на 60 місяців. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, за що, враховуючи повторність, відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання 18.03.2025, 01.04.2025, 17.04.2025 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зокрема, в протоколі міститься розписка про ознайомлення із тим, що розгляд справи в суді відбудеться 18.03.2025 о 11 год. 00 хв. Повістки про розгляд справи 01.04.2025 та 17.04.2025 повернулись із відміткою про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотань про відкладення розгляду не подавав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом тягне за собою відповідальність, передбачену ч.5 ст.126 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: відомостями зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №261491 від 03.03.2024; рапортом від 03.03.2025; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.03.2024 у справі №607/5895/24, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.04.2024 у справі №607/7953/24, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.06.2024 у справі №607/12385/24, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2024 у справі №607/18777/24, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2024 у справі №607/18605/24, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.12.2024 у справі №607/25865/24, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.12.2024 у справі №607/26989/24, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.122-2 КУпАП; відеозаписом.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті.

При накладенні стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та те, що він багаторазово раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 5 статті 126 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк шість років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 36, 40-1, 126, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк шість років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 81600 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

CуддяП. Я. Стельмащук