Справа № 159/2021/25
Провадження № 3/159/1043/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Грідяєва М.В. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділу організації несення служби в м.Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, громадянина України, освіта середня, розлучений, не працює, є особою з інвалідністю 2 групи, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

31 березня 2025 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та економічного характеру, а саме умисні дії, які полягали у ображанні нецензурною лайкою, залякуванні позбавлення коштів, на які вона мала законне право, чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом погодився, вину визнає, просить суворо не карати, пояснив, що він є інвалідом 2 групи.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що син коли вживає алкогольні напої свариться з нею, стає нервовим, вони вже примирилися, він пообіцяв більше не вчиняти таких дій, бути спокійнішим.

Вислухавши ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали до нього, а саме: письмову заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 , форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, рапорт працівника поліції, згідно яких 31.03.2025 року ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , виражався нецензурною лайкою,забрав банківську картку, пенсійне посвідчення, в зв`язку з чим суд вважає в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпроАП, а його винуватість в його скоєнні доведеною.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпроАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який не працює, є особою з інвалідністю 2 групи, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а саме скоєння правопорушення вперше та вважаю доцільним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією статті в розмірі 340 грн.

Відповідно до ст.39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено програму для кривдника, як комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП, постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Враховуючи, вчинення ОСОБА_1 правопорушення у вигляді домашнього насильства вперше, визнання своєї вини, суд вбачає відповідальне ставлення ОСОБА_1 до своїх вчинків та їх наслідків, усвідомлення недопустимості проявів насильства в сім`ї та зміну поведінки, відсутність ризику повторності такої поведінки, в зв`язку з чим необхідність направлення порушника на проходження програми кривдника відсутня.

Керуючись ст.ст.33, 39-1, 173-2 ч.1, 284 ч.1 п.1, 285, 287-289, 294 КУпроАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпроАП та на підставі зазначеного закону піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) грн.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

СуддяМ. В. Грідяєва