Житомирський апеляційний суд
Справа №283/718/24 Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Номер провадження №33/4805/295/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малинського районного суду Житомирської області від 13 січня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Малинського районного суду Житомирської області від 13 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 15.03.2024 о 23 год 40 хв. ОСОБА_1 по вулиці Кармелюка,44, м.Малин Коростенського району Житомирської області, керував автомобілем марки «Ваз 212140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу алкотестера «Драгер 6810», чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказав, що наявний у справі відеозапис є недопустимим доказом, оскільки не є безперервним, а в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб, на який здійснювався відеозапис. Також, вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог законодавства та за допомогою спеціального приладу Драгер 6810, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. З роздруківки результатів тесту на вміст алкоголю не видно, коли відбулось останнє калібрування, що ставить під сумнів отриманий результат. Також зазначив, що працівники поліції не роз`яснили йому прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, не запропонували надати у протоколі про адміністративне правопорушення письмові пояснення. Наголосив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає, протокол, акт огляду та постанова не можуть бути самостійними беззаперечними доказами у справі, а обставини викладені в протоколі повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи і не викликали сумніви у суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні положення містяться у п.п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №199352 від 15.03.2024, згідно якого, ОСОБА_1 15.03.2024 о 23 год 40 хв. по вулиці Кармелюка,44, м.Малин Коростенського району Житомирської області, керував автомобілем марки «Ваз 212140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу Драгер 6810, результат 1,25 проміле (а.с.3); роздруківкою приладу Drager Alcotest 6810 (тест №195) з результатом 1,25 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками (запах алкоголю з порожнини рота) та за результатами огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння проба позитивна 1,25 проміле (а.с.6); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та, про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.4-5); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №324985 від 15.03.2024 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.7); диски з відеозаписами фіксації обставин події (а.с.9).

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та роздруківка з результатами тестування спеціальним засобом «Drager Alcotest 6810» підписані ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Твердження апелянта про те, що такий доказ є неналежним та недопустимим є безпідставними, оскільки матеріали відеозапису долучені уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відповідна відмітка, та містяться у матеріалах справи, які направлені суду. Відсутність у протоколі назви та номеру технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеозйомка, не спростовує обставин об`єктивно зафіксованих на наявному у справі відеозаписі та не виключає належність і допустимість даного доказу вимогам ст.251 КУпАП.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, який показав позитивну пробу 1,25 проміле, з результатом огляду погодився та особисто підписав роздруківку чеку тестування на алкоголь №195 від 15.03.2024 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі «з результатом згоден». ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що також підтверджується відповідною розпискою. Після ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, водій відмовився надати письмові пояснення.

Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, вказаних у п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. У працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлення останнього про виявлені у нього ознаки такого сп`яніння, а тому вимоги поліцейського про проходження ОСОБА_1 відповідного огляду були законними.

Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Сумніви щодо правомірності використання спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , та щодо достовірності отриманого результату є такими, що не виходять за межі припущень. Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 такої вимоги не висловлював, з отриманим результатом погодився. З роздруківки результатів тестування вбачається, що калібрування приладу проводилось, однак дата його проведення не читається через вплив часу та фізичне зношення роздруківки. Ця обставина не свідчить про недопустимість даного доказу чи недостовірність результату вимірювання. ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися до відповідних органів з метою витребування необхідної інформації щодо технічного стану приладу, проте належних доказів його несправності або відсутності сертифікації суду не надав.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається ОСОБА_1 , не мають преюдиційного значення для вирішення даної справи за встановлених у ній обставин.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

В той же час, дійшовши правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 , та призначивши адміністративне стягнення у виді штрафу, суддя місцевого суду не звернув уваги на те, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає також безумовне позбавлення порушника права керування транспортними засобами. Проте, суд апеляційної інстанції у відповідності до ст.293 КУпАП не може погіршувати становище ОСОБА_1 , а тому позбавлений можливості застосувати відповідне стягнення.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Малинського районного суду Житомирської області від 13 січня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич