Справа № 523/6888/25
Номер провадження 3/523/2258/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2025 р.

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Кисельов В.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №2391370 від 05.04.2025 року, ОСОБА_2 29.03.2025 року о 08:50 год. керував транспортним засобом марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Миколаївська дорога навпроти буд.279 в м.Одесі, в стані наркотичного сп`яніння, що було зафіксовано на ПВР №473732, 230571, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху. Огляд на стан наркотичного сп`яніння зі згоди водія було проведено у встановленому законом порядку лікарем-наркологом в закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР від 29.03.2025р..

Оскільки ОСОБА_2 двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП, тому дії ОСОБА_2 було кваліфіковано за ч.3 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, повідомлений належним чином відповідальними особами під час складання протоколу, крім того, інформація про дату, місце та час судового засідання була розміщена на вебпорталі Судова влада України, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Слід зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008р. «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Справа перебуває у провадженні суду з 22.04.2025 року, ОСОБА_2 відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та про направлення його на розгляд до Пересипського районного суду м. Одеси. При цьому, суд враховує те, що останній до суду не з`являвся, рухом справи не цікавився, будь-яких клопотань до суду не подавав.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що дії ОСОБА_2 поліцейським були кваліфіковані вірно, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статте 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню, передбачена ст.130 ч.3 КУпАП.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП підтверджується: довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, довідкою про відсутність інформації про належність транспортного засобу, висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР від 29.03.2025р., доданими до протоколу відеозаписами ПВР 473732, 230574, згідно яких ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення суддя враховує ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких заперечень з боку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суддею встановлено, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та його вина повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а також відеозаписом вчиненого правопорушення, а також те, що останній вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення ПДР, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, суддя дійшов висновку про необхідність застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років без конфіскації транспортного засобу, скутеру, без ДНЗ, оскільки відсутня інформація про належність порушнику вказаного ТЗ.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.268, 284, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 51000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років без конфіскації транспортного засобу, оскільки відсутня інформація про належність порушнику вказаного ТЗ..

Cтягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно положень ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м.Одеси.

Суддя: В.К.Кисельов