Справа № 344/3143/25
Провадження № 3/344/1603/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 вчинив залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний,за наступних обставин.

Так, 12 лютого 2025 року близько 14 год 41 хв в м. Івано-Франківську по вул. Хоткевича,63А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen» н.з. НОМЕР_2 , будучи причетним до ДТП, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. 10.03.2025 року ОСОБА_1 на електронну адресу суд подав клопотання про відкладення засідання у зв`язку із його перебуванням за межами України, та укладенням договору з адвокатом. 28.03.2025 року, 24.04.2025 року та 05.05.2025 року подано аналогічні клопотання. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, відтак така поведінка свідчить про неналежне виконання своїх обов`язків, а зрив судового засідання лише сприяє тяганині у справі.

Суд приймає до уваги, що зі змісту матеріалів провадження вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за участі ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останній був обізнаний про те, що в провадженні Івано-Франківського міського суду перебувають на розгляді матеріали провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 за період часу з березня по травень 2025 року мав об`єктивну можливість організувати ефективний захист своїх інтересів в суді та прибути в одне із призначених судових засідань чи надати письмові пояснення, укласти договір із захисником, однак не приймав заходів для цього.

За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується в сукупності наступними доказами: проколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 245110 від 12.02.2025, копією схеми місця ДТП від 12.02.2025, письмовими поясненнями учасників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Так, як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 12.02.2025 він керував автомобілем «Volkswagen» н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи з парки не помітив автомобіль, який рухався та допустив дуже не значне зіткнення (ледь помітне потертість бамперу), жодного удару не відчув, автомобіль який рухався не зупинився, тому він і поїхав.

З письмових пояснень ОСОБА_3 , вбачається, що 12.02.2025 вона керувала автомобілем «Skoda» н.з. НОМЕР_3 та рухаючись від прилеглої території в напрямку головної дороги, побачила як автомобіль припаркований з права використовуючи маневр заднім ходом зачепив її авто. Вона залишила проїжджу частину щоб не створювати перешкоду руху, а водій «Volkswagen», що здійснив наїзд покинув місце.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності інформації, яка міститься у досліджених доказах, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122-4, 283, 284 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення , та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 605 гривень 60 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК