Справа № 464/331/25 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г. О.
Провадження № 33/811/495/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (присутня 24 квітня 2025 року) та її захисника адвоката Манькута Андрія Юрійовича (присутній 24 квітня 2025 року), потерплої ОСОБА_2 та її представника адвоката Тимощук Ілони Геннадіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Тимощук Ілони Геннадіївни, подану в інтересах ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 31 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 02 січня 2025 року, о 12.20 год., м. Львів, вул. Дністерська, 22А, керувала автомобілем «Міні Купер» номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Липова Алея на перехресті рівнозначних доріг з вул. Дністерська не надала перевагу у русі автомобілю «Хонда» номерний знак НОМЕР_2 , що рухався з правого боку по вул. Дністерська під керуванням ОСОБА_3 , та скоїла з ним зіткнення. Унаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено п.16.12 ПДР України порушення водієм нерейкового транспортного засобу дій на перехресті рівнозначних доріг, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2025 року закрито провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Тимощук І.Г., в інтересах ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сихівського районного суду м. Львова від 31 січня 2025 року, оскільки ОСОБА_2 не було повідомлено про час та місце розгляду справи, про результат розгляду справи вона дізналася 27 лютого 2025 року, окрім того з 30 січня 2025 року по 12 лютого 2025 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні.

Зазначає, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою.

Наголошує, що водій ОСОБА_3 керувала автомобілем марки «Хонда» номерний знак НОМЕР_2 , діючи згідно вимог ПДР України, перед початком руху переконалася, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, зупинилася та пропустила транспортний засіб, що рухався з правого боку та розпочала маневр повороту ліворуч, а водій транспортного засобу «Міні Купер» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 наближаючись до Т- подібного нерегульованого перехрестя із вул. Дністерська, побачивши перешкоду зправа, не зупинилася та не надала перевагу в русі транспортному засобу, що рухався з правого боку від неї.

Зазначає, що відповідно до ПДР України водій «Міні Купер» номерний знак НОМЕР_1 , була зобов`язана надати перевагу в русі автомобілю «Хонда» номерний знак НОМЕР_2 .

Звертає увагу, що вина водія ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП , відео з місця події.

Наголошує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що дороги не були рівнозначними, не врахував, що дороги є рівнозначними коли в них однаковий тип покриття та перед перетином яких не встановлено знаки пріоритету.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_2 , участі в розгляду справи не приймала, про результат розгляду справи дізналася 27 лютого 2025 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

24 квітня 2025 року заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника на заперечення доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілої та її представника на підтримку аргументів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 16.12 ПДР України передбачено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , 02 січня 2025 року, о 12.20 год., м. Львів, вул. Дністерська, 22А, керувала автомобілем «Міні Купер» номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Липова Алея на перехресті рівнозначних доріг з вул. Дністерська не надала перевагу у русі автомобілю «Хонда» номерний знак НОМЕР_2 , що рухався з правого боку по вул. Дністерська під керуванням ОСОБА_3 , та скоїла з ним зіткнення. Унаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.12 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого нею правопорушення підтверджується наступними доказами:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №211250 від 2 січня 2025 року (а.с. 1), з якого встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Міні Купер» д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті рівнозначних доріг з вул. Дністерська, не надала перевагу в русі автомобілю «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з правого боку по вул. Дністерській, під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками;

-інформацією з схеми місця ДТП від 2 січня 2025 року (а.с. 2), на якій зображено дорожня обстановка, розташування транспортних засобів після ДТП та місце зіткнення;

-поясненнями ОСОБА_4 від 2 січня 2025 року (а.с. 3) з яких вбачається, що вона керувала автомобілем «Хонда» д.н.з НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Липова Алея, перед поворотом призупинилася, ввімкнула поворот ліворуч, пропустила транспортний засіб який рухався праворуч, почала рух, після чого відбулося зіткнення з автомобілем «Міні Купер» д.н.з. НОМЕР_1 ;

-поясненнями ОСОБА_1 від 2 січня 2025 року (а.с. 4), згідно з якими, вона рухалася вул. Липова Алея, побачила автомобіль марки «Хонда», який зупинився, після чого різко розпочав рух маючи намір виїхати на вул. Липова Алея, у зв`язку із чим вона намагалася уникнути ДТП проте не мала технічної можливості;

-відеозаписом, який долучено до матеріалів справи та який було досліджено в судовому засіданні, де зафіксовано пошкодження транспортних засобів та момент ДТП.

У зв`язку із чим заслуговують на увагу аргументи апелянта, що ОСОБА_3 керувала автомобілем марки «Хонда» номерний знак НОМЕР_2 , діючи згідно вимог ПДР України, перед початком руху переконалася, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, зупинилася та пропустила транспортний засіб, що рухався з правого боку та розпочала маневр повороту ліворуч, а водій транспортного засобу «Міні Купер» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 наближаючись до Т- подібного нерегульованого перехрестя із вул. Дністерська, побачивши перешкоду праворуч, не зупинилася та не надала перевагу в русі транспортному засобу, що рухався з правого боку від неї.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги адвоката Тимощук І.Г., прийшов до висновку, що аргументи потерпілої відповідають фактичним обставинам справи, є законними, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами.

Ураховуючи те, що апеляційним судом встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в силу вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП, оскаржувана постанова суду підлягає до скасування із прийняттям нової постанови.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за адміністративне правопорушення, апеляційний суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Проте на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції минули строки накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП, через що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокату Тимощук Ілоні Геннадіївні строк на апеляційне оскарження постанови Сихівського районного суду м. Львова від 31 січня 2025 року.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 31 січня 2025 року, щодо ОСОБА_1 скасувати.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляді справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.