Справа № 216/3159/24
провадження 3/216/21/25
ПОСТАНОВА

іменем України

25 квітня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді: Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кулініча О.В.,

адвоката Сагайдака Д.С., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

28 квітня 2024 року о 12 год. 44 хв. у м. Кривий Ріг по просп. Поштовий, буд. 24, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Geely CK 1.5L», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, та підвищена жвавість ходи, на законну вимогу працівників поліції пройти огляд у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради» погодився однак в повному обсязі огляд на стан сп`яніння не пройшов.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання 25 квітня 2025 року не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду до засідання не надходило. Тому суд вважає за можливим провести розгляд справи згідно ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

В судовому засіданні 25 квітня 2025 року адвокат Сагайдак Д.С. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення №216/3159/24 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В засіданні повідомив, що ОСОБА_1 має захворювання у зв`язку з якими останній не зміг здати сечу для дослідження.Окрім того звернув увагу на те, що назва закладу в протоколі та направленні відрізняється від тієї, що у висновку.

Також адвокат підтримав своє клопотання про закриття провадження у справі, яке було надіслано до суду 27 серпня 2024 року.

Клопотання обґрунтовано наступним. Прибувши з поліцейськими до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», водію було запропоновано здати на аналіз біологічний матеріал у вигляді сечі. Однак, останній фізично не зміг здати таке біологічне середовище, так як має захворювання сечостатевої системи, діагноз: «Камень н/3 левого мочеточника. Хр.пиелонефрит», що у свою чергу, ускладнює йому процес сечовипускання та робить його болісним та не систематичним. Даний факт підтверджується Виписним епікризом КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» від 26.08.2017 року (копія Виписного епікризу додається).

ОСОБА_1 повідомляв про це поліцейських та лікаря та абсолютно не заперечував, щоб у нього відібрали на аналіз інше біологічне середовище, зокрема кров. Лікар-нарколог ретельно та уважно оглянула водія, після цього у нього відібрали кров, однак, при цьому повідомили, що кров відібрано лише для проведенні її аналізу на виявлення вмісту алкоголю. Така позиція представників закладу охорони здоров`я не відповідає вимогам законодавства, так як згідно п.12 та п.13 Розділу III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України. МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров.

У зв`язку з тим. що водій не зміг здати на аналіз біологічне середовище у вигляді сечі, лікарем-наркологом було складено «Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №1061 від 28.04.2024 року, в якому безпідставно було зазначено: «відмова від проходження медичного огляду в повному обсязі на стан сп`яніння»

В клопотанні адвокат зазначає, що «Висновок» не відповідає вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735, так як його зміст повинен зводитись до однозначної констатації одного з двох важливих юридичних фактів, а саме :

1. Особа перебуває у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції);

2. Ознак сп`яніння не виявлено.

Разом з тим, адвокат зазначає, що під час перегляду відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що відеозапис міститься на диску складається з 17 окремих файлів, і має кілька окремих коригованих частин, тобто не вівся безперервно і міститься на диску не в повному обсязі, як то вимагає вказана вище Інструкція.

Крім того, період часу з 13:44 год. по 14:04 год. взагалі не зафіксовано на відео, що додатково підтверджує нікчемність та неспроможність цих відео, як доказів.

Отже, вказані файли відеозапису, як докази, неможна визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про безсумнівну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за п.2.5 ПДР України та ч.1 ст.130 КУпАП.

Відеофайли, які містяться на дисках не заперечував щоб суд дослідив їх нарадчій кімнаті самостійно.

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9.А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІV. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2024 року серії ААД № 737490, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- письмовими поясненнями учасників справи, які долучені до протоколу;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- рапортом працівників поліції;

- відеозаписом працівників поліції.

Щодо доказів керування транспортним засобом.

З дослідженого відеозапису «диск 2 IMG_9945» вбачається рух транспортного засобу «Geely CK 1.5L», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час всього хронометражу відеозапису ОСОБА_1 не заперечує, що він керував транспортним засобом. Співробітникам поліції повідомив, що його мамі стало погано та їхав до неї (диск 1 Clip-0 12 год. 49 хв. 25 сек.).

Щодо наявності підстав для пред`явлення вимоги поліцейським про проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану, зокрема, наркотичного сп`яніння звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд зазначає, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з дослідженого відеозапису співробітник поліції запитав у ОСОБА_1 , чи він вживав щось (диск 1 Clip-0 12 год. 47 хв. 20 сек.). ОСОБА_1 повідомив, що вже як три дні нічого не вживав (диск 1 Clip-0 12 год. 47 хв. 22 сек.). В подальшому працівником поліції оголошено виявлені ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість.

Співробітниками поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (диск 1 Clip-1 13 год. 10 хв. 03 сек.). ОСОБА_1 роз`яснено, що в разі відмови від проходження медичного огляду буде складено адміністративний протокол (диск 1 Clip-0 13год. 10 хв. 55 сек.; диск 1 Clip-0 13год. 11 хв. 50 сек.). ОСОБА_1 сказав, щоб співробітники поліції складали протокол, а він поїде далі (диск 1 Clip-1 13год. 11 хв. 58 сек.).

Після чого ОСОБА_1 прямує до автомобіля на зауваження співробітника поліції, про те, що подальший рух заборонено не відреагував (диск 1 Clip-1 13год. 13 хв. 40 сек.)., сів до автомобіля та відїхав декілька метрів від місця зупинки, обґрунтувавши це тим, що «треба машину поставить» (диск 1 Clip-0 13год. 13 хв. 42 сек.).

В подальшому ОСОБА_1 погоджується проїхати на медичний огляд (диск 1 Clip-2 13год. 14 хв. 57 сек.).

Відповідно до розділу 2 п. 9 "Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншогосп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як було зазначено вище, у працівників поліції були підстави для направлення водія на огляд до медичного закладу. Співробітником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд у встановленому законом порядку, тобто в медичному закладі та повідомлено, що останній, відповідно до вимог закону, повинен пройти такий огляд в присутності працівника поліції та роз`яснено наслідки відмови від його проходження.

Прибувши з поліцейськими до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», водію було запропоновано здати на аналіз біологічний матеріал у вигляді сечі ОСОБА_1 повідомлено, що останній має здати аналізи протягом двох годин (диск 1 Clip-4 14год. 16 хв. 00 сек.; диск 1 Clip-4 14год. 16 хв. 35 сек.). На відеозаписі вбачається, як ОСОБА_1 повертається з вбиральні зі склянкою в якій знаходяться його аналізи (диск 1 Clip-4 14год. 15 хв. 40 сек.). Проте провівши огляд сечі в банці, лікар повідомила, що це не сеча, оскільки рідина в банці 19 °C не може бути нею(диск 1 Clip-4 14год. 16 хв. 13 сек.; диск 1 Clip-4 14год. 17 хв. 31 сек.). ОСОБА_1 говорить, що не може здати аналізи, оскільки йому зараз не хочеться (диск 1 Clip-4 14год. 16 хв. 32 сек.). Лікар повідомила, що останньому необхідно пити воду протягом двох годин щоб здати аналізи (диск 1 Clip-4 14год. 16 хв. 00 сек.; диск 1 Clip-5 14год. 18 хв. 03 сек.). Окрім того ОСОБА_1 повідомлено, якщо він не зможе здати аналіз сечі,лікар зазначе у висновку, що огляд був проведений не в повному обсязі (диск 1 Clip-4 14год. 17 хв. 46 сек.). Після чергової пропозиції пити більше води, щоб здати аналізи ОСОБА_1 відмовляється від здачі сечі (диск 1 Clip-5 14год. 18 хв. 38 сек.) та в подальшому заповнює заяву в якій зазначає, що не зміг здати аналізи у зв`язку з тим, що є проблеми з нирками (диск 1 Clip-5 14год. 20 хв. 30 сек.).

Щодо долученої до матеріалів справи копії виписного епікризу КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» від 26 серпня 2017 року суд зазначає наступне.

На переконання суду неможливість здавання сечі має бути реальною, зумовленою по-перше, медичними показниками, та неможливість здати сечу у закладі охорони здоров`я має бути підтверджена відповідними доказами, оскільки така неможливість не виникає раптово, а їй передують відповідні обставини.

Наданий стороною захисту виписний епікриз ОСОБА_1 , за фактом його звернення до урологічного відділення 26 серпня 2017 року. суд не приймає до уваги, оскільки між вказаним документом та датою проведення медичного огляду, часовий проміжок становить більше 7 років, у зв`язку з чим встановити причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними в цих документах розладами та подією адміністративного правопорушення є неможливим.

Інших медичних документів, які б підтверджували ускладнене сечовипускання ОСОБА_1 та його адвокатом суду не надано.

Щодо посилання захисника на те, що кров відібрано лише для проведенні її аналізу на виявлення вмісту алкоголю, а така позиція представників закладу охорони здоров`я не відповідає вимогам законодавства, а також посилання на те, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров суд зазначає наступне.

Лікарем наркологом неодноразово надавались ОСОБА_1 рекомендації, які необхідно виконати для здачі аналізу сечі. Однак ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився їх виконувати.

Співробітниками поліції ОСОБА_1 повідомлено, що у разі відмови від здачі аналізів буде складено протокол про адміністративне правопорушення (диск 1 Clip-4 14год. 20 хв. 30 сек.). ОСОБА_1 сказав «добре» (диск 1 Clip-5 14год. 20 хв. 30 сек.).

Лікарем наркологом на запитання працівника поліції, було повідомлено про відсутність методик для здійснення аналізу крові на стан наркотичного сп`яніння (диск 1 Clip-5 14год. 23 хв. 20сек.).

Після чого ОСОБА_1 почав наполягати на відібранні крові для дослідження її на вміст наркотичних речови. Лікарем-наркологом було запропоновано здати кров тільки на вміст алкоголю в крові, оскільки відсутні методики для аналізу крові,яка була б достатньою для дослідження її на міст наркотичних речови. ОСОБА_1 погодився здати кров на вміст алкоголю.

У зв`язку з вищевикладеним лікарем-наркологом було складено висновок про те, що гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`ніння в повному обсязі.

Суд зазначає, що дійсно положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452/735 від 09.11.2015р., під час огляду особи на стан наркотичного сп`яніння передбачають дослідження біологічного середовища яким може бути можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. (п. 12 Інструкції). Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. (п. 13 Інструкції)

Як вбачається з наведених вище приписів п. 13 вказаної Інструкції містить дискреційний характер, а не обов`язковий.

Таким чином, інструкцією перелічені можливі варіанти отримання біологічних зразків для проведення огляду лікарем та вид яких для проведення медичного дослідження обирає саме лікар для правильного проведення медичного дослідження та отримання його дійсних результатів, виходячи із обставин, які були наявні на момент проведення огляду.

Враховуючи наведене вище, судом встановлено, що медичні показники стану здоров`я ОСОБА_1 не перешкоджали йому здати біологічну речовину сечу та дотримуватись інструкцій лікарів, для огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на уникнення проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а саме:

- намагання без дозволу поліції залишити місце зупинки;

- заміна сечі на воду під час відібрання зразків;

- відмова виконувати рекомендації лікаря-нарколога для відібрання зразків сечі.

Наполягання ОСОБА_1 на відібранні зразків крові для проведення дослідження вже після того, як ОСОБА_1 стало відомо про відсутність відповідної методики суд оцінює як штучне намагання створити уявлення правомірної поведінки з метою уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин, наявність неспростованих відомостей протоколу та долучених до нього доказів, поза розумним сумнівом, дають підстави вважати сторонньому спостерігачу, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, відмовившись від виконання законної вимоги поліцейського про проведення огляду водія на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у зв`язку із не наданням біологічного середовища для його проведення.

Щодо інших заперечень захинсика суд зазначає наступне.

Твердження сторони захисту стосовно того, що до матеріалів справи долучено компакт - диск, на якому міститься лише фрагменти відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, що на думку ОСОБА_2 свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання матеріалу про адміністративне правопорушення порушили принцип безперервності її застосування, а тому такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом, не є слушними, так як на ньому зафіксовано цілком всю подію фіксації правопорушення, сама якість зйомки є достатньою та такою, що виключає жодні сумніви щодо оцінки тих подій, які на запису зафіксовано.

Також, розпаковка відеозапису на окремі файли на відеоносії, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, обумовлена його суто технічними властивостями. До того ж, в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Також, даний відеозапис повністю узгоджується з іншими зібраними у справі доказами.

При цьому, відповідно до приписівст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, який оцінюється у сукупності з іншими доказами по справі, й обставини, що містяться на вказаному відеозаписі, повністю узгоджується зі змістом обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так й у долучених до нього доказах.

Щодо посилання адвоката на те, що назва закладу в протоколі та направленні відрізняється від тієї, що у висновку.

При проведенні огляду на стан сп`яніння особа супроводжується до медичного закладу працівниками поліції, а не прямує до такого закладу самостійно. У супроводі працівників поліції особа прибуває у відповідний медичний заклад, який має право проводити огляд на стан сп`яніння, де проходить відповідну процедуру огляду та отримує відповідний висновок на офіційному бланку такої установи.

Тобто, напис у протоколі та направленні на медичний огляд до медичної установи не у форматі її повної назви та не зазначення усіх реквізитів такої установи, не є перешкодою для огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку та у відповідній установі.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції із оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо дотримання порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, оголошення та роз`яснення прав та обов`язків.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На дослідженому відеозаписі чітко та послідовно зафіксовано складання адміністративного протоколу, роз`яснення гр. ОСОБА_1 його прав та обов`язків. Оголошення змісту протоколу про адміністративне правопорушення та оголошення ОСОБА_1 про відсторонення його від керування транспортним засобом та добровільне підписання вказаних документів.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки було зафіксовано рух транспортного засобу, підтверджено керування транспортним засобом ОСОБА_1 працівником поліції виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у водія, запропоновано пройти огляд медичний огляд в закладі від здачі аналізів на стан сп`яніння відмовився в повному обсязі про, що свідчить висновок лікаря-нарколога.

Вимоги ст. ст. 256, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) суду надано не було. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

З огляду на викладене суд вважає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції є свідомим ігноруванням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, під час розгляду справи судом не встановлено об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від повного огляду на стан наркотичного сп`яніння та обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно нього та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів, які б ставили під сумнів її вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, керуючись вимогами ст. ст. 33-35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з одночасним позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 130, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО