Справа № 152/268/25
П О С Т А Н О В А

06 травня 2025 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровський І.В.,
розглянувши матеріали, які надійшли від Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жительки АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
25 лютого 2025 року в провадження Шаргородського районного суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до результатів розподілу адміністративної справи автоматизованою системою документообігу суду справа передана в провадження судді Войнаровського І.В..
06 травня 2025 року суддею Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровським І.В. подано заяву про самовідвід у зв`язку із з тим, щоособа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 , яка працює у Шаргородському районному судді Вінницької області на посаді секретаря судового засідання.
Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.
Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом.
Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Нормами КУпАП не передбачено інституту відводу та самовідводу, тобто порядку заявлення та вирішення питання про відвід та самовідвід судді, в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Проте, Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 (2) зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушенням". У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Статтею 75 КПК України, встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, що викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Із положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, вважаю за можливе розглянути заяву судді про самовідвід та задовольнити її з метою уникнення виникнення сумніву у об`єктивності та неупередженості судді.
При цьому, у зв`язку із задоволенням заяви про самовідвід, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не порушуються.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 124 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 245, 276, 279, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
п о с т а н о в и в:
Заяву судді Войнаровського І.В. про самовідвід задовольнити.
Передати справу №152/268/25 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до канцелярії Шаргородського районного суду Вінницької області для проведення повторного розподілу справи автоматизованою системою документообігу суду.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Войнаровський