Справа № 932/2711/25
Провадження № 3/932/2020/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Клепка Л.І., розглянувши адміністративні матеріал, які надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольск Полтавської області, ФОП, проживаючого: АДРЕСА_1 , за ст.ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

На розгляд суду з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшли два протоколи відносно ОСОБА_1 за ст.ст.122-4, ст.124 КУпАП, згідно яких:

30 січня 2025 року о 16.24 год. на просп. Богдана Хмельницького,11 у м.Дніпрі водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мерседес-Бенц, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався в безпечності, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка стояла на тротуарі. При ДТП були отримані матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.9 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Він же, 30 січня 2025 року о 16.24 год. на просп. Богдана Хмельницького, 11 у м.Дніпрі після здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_2 під час руху заднім ходом на автомобілі Мерседес-Бенц, номерний знак НОМЕР_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, та був встановлений розшуковими заходами поліції. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 а) ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 , не оспорюючи факту керування транспортним засобом у день та час, зазначені в протоколі, своєї вини в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях не визнав і суду пояснив, що 30.01.2025 приблизно о 16.00, можливе пізніше, він на автомобілі Мерседес-Бенц під`їхав до магазину «Все для зварювання», розташованому на проспекті Богдана Хмельницького. Припаркувавши автомобіль, пішов до магазину. Повернувшись, переконався у відсутності перешкод і став рухатися заднім ходом, вивертаючи кермо. У праве дзеркало заднього виду побачив спочатку чиюсь ногу, а потім потерпілу, на вид неповнолітню дівчину, яка була позаду автомобіля. Дівчина підбігла до нього зі словами: «Ви мене ледве не збили». З іншого боку підбігла ще якась жінка, яка стала кричати на нього, що він поганий водій. Дівчина стала вимагати у нього гроші, проте згоди щодо якоїсь суми вони не дійшли. Він запропонував їй викликати поліцію, але дівчина стала знімати його на телефон і сказала, що не треба поліції, і він поїхав додому. Так як його обурило те, що дівчина вимагала від нього гроші, він вирішив звернутися з заявою на неї до поліції і зробив це 03.02.2025, проте рішення за його заявою було не прийнято, у зв`язку з чим він змушений був звертатися до суду з відповідною скаргою, яка на час розгляду справи про адмінправопорушення ще не розглянута. Давати пояснення працівникам поліції він відмовився.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що 30.01.2025 приблизно о 16.00 год. вона стояла на тротуарі на проспекті Богдана Хмельницького у м.Дніпро, неподалік магазину, очікуючи таксі. Бачила, як з магазину виходили жінка і чоловік, які направилися в сторону припаркованих позаду неї автомобілів. Потім вона відчула удар в спину, від чого вона втратила рівновагу, але не впала. Спочатку вона нічого не зрозуміла, а повернувшись, побачила автомобіль Мерседес білого кольору, який, рухаючись заднім ходом, здійснив на неї наїзд. Оговтавшись, вона підійшла до водія і запитала: «Що ви робите? Ви ж мене ледве не збили!», на що водій сказав, що він її не бачив. Потім до них підбігла якась незнайома їй жінка, яка бачила все, і також стала робити водієві зауваження за те, що він її збив. Після цього водій уїхав. Ніяких коштів вона у нього не вимагала і навіть не було розмови про це. Викликати працівників поліції водій взагалі не пропонував, а відразу ж поїхав. Вдома вона розповіла батькові про те, що сталося, і батько викликав поліцію. Працівники поліції поїхали з нею на місце, де сталася ДТП, вона розповіла обставини, і працівники поліції склали схему місця ДТП, а потім за їх рекомендацією вони з батьком звернулися до лікарні, де їй зробили рентген та було виявлено забій грудного відділу хребта. На стаціонарному лікуванні вона не перебувала, обмежившись вживанням виписаних їй лікарем знеболювальних медпрепаратів.

Надавши оцінку поясненням сторін та дослідженим доказам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.01.2001 № 1306, які згідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону.

Стаття 124 КУпАП, яка ставиться в вину ОСОБА_1 , передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.10.9 ПДР України, як зазначено в протоколі. Тому, розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.

Згідно п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

В розумінні Правил дорожнього руху під дорожньо-транспортною пригодою розуміється подія (небезпечний випадок), що сталася під час руху дорожнього транспортного засобу, унаслідок якої загинули або травмовані люди чи завдані матеріальні збитки, до яких втрати, яких юридична та/або фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її речей, а також витрати, які особа здійснила або повинна здійснити для відновлення свого порушеного права.

Потерпілими визнаються юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник транспортного засобу.

Травмованими людьми вважаються ті, які внаслідок дорожньо-транспортної пригоди одержали тілесні ушкодження будь-якого ступеня тяжкості і протягом трьох діб звернулися за медичною допомогою до лікувально-профілактичного закладу.

Одним із видів дорожньо-транспортної пригоди є наїзд на пішохода.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, незважаючи на невизнання ним своєї провини, підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 249395, схемою місця ДТП, не спростованою ОСОБА_1 , витягом з журналу ЄО №1993 від 30.01.2025, наданими в судовому засіданні поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , довідкою медичного закладу про отримання нею 30.01.2025 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди забою грудного відділу хребта. Спростувань факту отримання потерпілою ушкодження здоров`я забою грудного відділу хребта при зазначених нею в судовому засіданні обставинах ОСОБА_1 суду не надано.

Тому доводи ОСОБА_1 про відсутність його вини за ст.124 КУпАП суд вважає непереконливими та такими, що спростовуються дослідженими судом доказами, а викладену ним версію подій такою, що направлена на уникнення покарання.

Відсутність механічних ушкоджень в результаті наїзду на пішохода не свідчить про відсутність дорожньо-транспортної пригоди, факт якої підлягає встановленню на підставі всієї сукупності зібраних у справі доказів.

До того ж, порушення водієм Правил дорожнього руху, наслідком яких є заподіяння пішоходу тілесних ушкоджень, не можуть бути віднесені до числа менш значимих, ніж майнова шкода, заподіяна транспортному засобу.

Отриманння потерпілою ОСОБА_2 ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія ОСОБА_1 , потягло за собою спричинення збитків, так як вимагало лікування і відновлення здоров`я.

Відповідно до п.2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.122-4 КУпАП.

Як встановлено судом і фактично не заперечувалося ОСОБА_1 , після наїзду на пішохода ОСОБА_2 , він в порушення вимог п. п.2.10 «а» ПДР залишив місце дорожньо-транспортної пригоди і був установлений лише здійсненими працівниками поліції розшуковими заходами, направленими на встановлення особи учасника ДТП.

Отже, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, які перебувають на розгляді одного судді, вони відповідно до ст.36 КАУпАП підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням йому номеру того матеріалу, який зареєстрований раніше, а стягнення підлягає накладенню в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Приймаючи рішення щодо виду адміністративного стягнення, суд вважає за доцільне з урахуванням правил ст.33 КУпАП, особи винного накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ст.122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що буде достатнім для його виправлення і запобігання іншим адміністративним правопорушенням.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.33, 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 932/2711/25 (провадження № 3/932/1020/25) за ст.124 КУпАП і № 932/2712/25 (провадження № 3/932/1021/25) за ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , присвоївши об`єднаній справі № 932/2711/25 (провадження № 3/932/102025).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 і ст.122-4 КУпАП та накласти на нього за ст.122-4 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 3400 (три тисячі чотириста) 00 гривень, який стягнути на розрахунковий рахунок: (IBAN)UA0004001, отримувач ГУК у Днiпр-кiй обл/Дн-ка об/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок отримувача № UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення стягнення в установу банку України, а в разі оскарження чи опротестування постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Платіжний документ, що засвідчує сплату штрафу в повному обсязі, надається до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у добровільному порядку протягом 15 днів з дня вручення копії постанови при примусовому виконанні постанови суду штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І.Клепка