Справа № 308/2173/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М К Р А Ї Н И

23.04.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю представника Закарпатської митниці - Зубенка І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Корнага О.І., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2024 року, громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого менеджером ЗЕД ТОВ «Органік Партнер» паспорт громадянина України іd-картка НОМЕР_5 виданий 29.06.2016, орган що видав 0534, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , визнано винним в порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 відсотків вартості товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил, що становить 33 643,11 грн. (тридцять три тисячі шістсот сорок три гривні одинадцять копійок), з конфіскацією шляхом безоплатної передачі у власність держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме:

Борошно пшеничне, вищого гатунку: фасоване в п/п мішки по 25 кг.23000 кг (920 мішків)67 286,22

Стягнуто з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до постанови суду, - 13.08.2023 року о 20 год. 18 хв. в зону митного контролю митного поста "Дякове" Закарпатської митниці в напрямку «виїзд з України" прибув вантажний транспортний засіб комерційного призначення р.н.з НОМЕР_2 / НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , що працює водієм у ПП « ОСОБА_3 » (с. Нове Давидково, Мукачівський район, Закарпатська область).

Згідно поданих до митного контролю водієм товаросупровідних документів, а саме CMR б/н від 09.08.23 та інвойсу №2461 від 07.08.23 через митний кордон України в митному режимі «експорт» переміщувався товар «Борошно пшеничне, вищого ґатунку: фасоване в п/п мішки по 25 кг. - 23000 кг.(920 п/п мішків по 25 кг); Призначене для споживання людиною» вагою брутто 23050 кг, вагою нетто 23000 кг, загальною вартістю 1840,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10.08.2023 року становило 67 286,22грн.

Зазначений вантаж слідував по МД типу EK10АА № 23UA70U0 від 10.08.2023 року, у графі 54 якої декларантом зазначений ОСОБА_4 АДРЕСА_2.

Відправником товару виступало ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» (, Україна, 54029, Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця 8 Березня, будинок 34А), а одержувачем сербське підприємство «Miftari Consulting Group» (Rruga Shaip Pacolli Veternik No 14 Prishtine Kosovo).

Зазначена зовнішньо економічна операція здійснювалась на підставі зовнішньо економічного контракту №01-08/23 від 01.08.2023 року, укладеного між покупцем -турецькою компанією «CAN BERKYILMAZ GIDA STI» (Kefeli Apt.№83/12 MODA-KADIKOY-Istanbyl) в особі директора ОСОБА_16 та продавцем - українським «БІО ферма "Соболівка"» (54029, Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця 8 Березня, будинок 34А) в особі директора ОСОБА_5 .

Після проведення митних формальностей транспортний засіб з вантажем був пропущений за межі митної території України та направлений по місцю призначення.

01.09.2023 року о 14 год. 34 хв. в зону митного контролю митного поста "Дякове" Закарпатської митниці в напрямку «в`їзд в Україну" з території Румунії повернувся вантажний транспортний засіб комерційного призначення р.н.з НОМЕР_2 / НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , що працює водієм у ПП « ОСОБА_3 », з товаром «Борошно пшеничне», який був оформлений та пропущений в митному режимі «експорт» з митної території України 13.08.2023 року за МД типу EK10АА № 23UA70U0 від 10.08.2023 року.

Під час усного опитування водій ОСОБА_2 зазначив, що фірма отримувач сербське підприємство «Miftari Consulting Group» відмовилось від вантажу, а також відмовилось від вантажу ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» та надав копію листа від ТОВ «БІО ферма "Соболівка"», з приміткою «До уваги органів влади» підписаного директором ОСОБА_6 , яка відмовляється повертати вантаж та приймати його в Україні.

05.09.2023 року Закарпатською митницею отримана заява перевізника ФОП ОСОБА_3 від 05.09.23 б/н (вх.№ 24373/13-28) про вирішення питання з вантажем «борошно пшеничне», який знаходиться у належних йому п`яти транспортних засобах, зокрема у транспортному засобі р.н.з НОМЕР_2 / НОМЕР_3 . У вказаній заяві зазначено, що власником вантажу компанією «Miftari Consulting Group» був наданий лист про відмову від вантажу.

Також в заяві зазначено, що компанія «БІО ферма "Соболівка"» відмовляється приймати вантаж до себе. Директор ОСОБА_5 (НОМЕР_6), з його слів, він ніколи не працював , не отримував коштів та немає ніякого відношення до цієї компанії

05.09.2023 року на адресу Закарпатської митниці від турецької компанії «CAN BERKYILMAZ GIDA STI» надійшов лист б/н та б/д (вх. № 24382/13-28), яким підтверджено придбання компанією товару «борошно» у ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» за контрактом №01-08/23 від 01.08.23. Фірма отримувач вантажу у Косово змушена була відмовитись від вантажу через фінансові труднощі. Після чого вантаж був пере направлений до Македонії.

Також у згаданому листі турецька компанія висловила прохання не пропускати автомобіль з вантажем на територію України.

Вищезазначене стало підставою для проведення контрольно-перевірочних заходів та застосування форми митного контролю передбаченого п.8 ст.336 МК України «направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, для встановлення автентичності документів, поданих митному органу».

В ході проведення перевірки митницею направлений запит від 06.09.23 № 7.7-20/17/6712 на адресу директора турецької компанії «CAN BERKYILMAZ GIDA STI» щодо з`ясування обставин укладання контракту №01-08/23 від 01.08.23 з українським підприємством ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» та хто його підписував від української сторони.

11.09.23 митницею отримана відповідь від 07.09.23 № 841 (вх.. № 100421-кб-13-17) згідно якого . компанія «CAN BERKYILMAZ GIDA STI» дійсно укладала контракт №01-08/23 від 01.08.23 з українським підприємством ТОВ «БІО ферма "Соболівка"». Підписання документів відбулося шляхом обміну електронними документами. Діалог з компанією ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» через представників покупців в Україні.

06.09.2023 митницею направлений лист №7.7-3/7.7-20-07/7/6619 на адресу Вінницької митниці з метою отримання письмового пояснення від декларанта ОСОБА_7 щодо обставин оформлення товару «борошно» за МД типу № 23UA70U0 від 10.08.2023року

07.09.23 від Вінницької митниці отримана відповідь №7.12-4/20-03/7/6447 до якої додано пояснення декларанта ОСОБА_7 . У наданому поясненні останній зазначив, що послуги по декларуванню ним надавались відповідно до договору про надання митно- брокерських послуг б/н від 01.06.22. З питань надання послуг для декларування за МД типу № 23UA70U0 від 10.08.2023 року до нього звертався ОСОБА_8 . Товаросупровідні документи для оформлення митної декларації він отримав по електронній почті ІНФОРМАЦІЯ_2.

07.09.23 на адресу громадянина ОСОБА_9 направлений лист № 7.7-20/17/6718 в якому було поставлено 6 питань, з метою підтвердження чи спростування підписання ним зовнішньоекономічного контракту №01-08/23 від 01.08.23, як керівник ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» з турецькою компанією «CAN BERKYILMAZ GIDA STI» та підписання комерційного інвойсу №2461 від 07.08.23року.

08.09.2023 року митницею від ОСОБА_9 отриманий лист відповідь (вх.. № 10022/кб-12-17), в якому він офіційно повідомив, що не приймав участь у повернені вантажу, а також надав наступну інформацію: станом на даний час на посаді керівника ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» не перебуває; на момент укладання контракту №01-08/23 від 01.08.23 з турецьким підприємством «CAN BERKYILMAZ GIDA STI» на посаді керівника не перебував; під час укладання контракту №01-08/23 від 01.08.23 ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» з турецьким підприємством «CAN BERKYILMAZ GIDA STI» він його не підписував; договір на отримання брокерських послуг на оформлення поставки товару від 11.08.23року. №2463 не підписував; комерційні інвойси не підписував; повідомлення до органів влади, щодо відмови ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» від вантажу «борошно пшеничне, вищого ґатунку» не підписував.

Також, 06.09.23 на адресу керівника підприємства-відправника ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» направлений лист № 7.7-20/17/6714 з метою отримання інформації про обставини здійснення вищевказаної зовнішньоекономічної операції та підтвердження чи спростування укладання контракту №01-08/23 від 01.08.23 з турецькою компанією «CAN BERKYILMAZ GIDA STI».

11.09.23 від компанії «BIO FARM ORGANIC» отримана відповідь від 11.09.23 № 1132-1109 (вх.№ 10083/кб-17), згідно якої станом на 01.08.23 керівником підприємства являється ОСОБА_5 , який відповідно до своїх повноважень 20.04.2021 надав доручення на ведення діяльності компанії ТОВ «Органік Партнер», яка являється засновником ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» терміном до 20.04.2024 року.

Діючи в інтересах ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» управляюча компанія ТОВ «Органік Партнер», призначила з 01.06.2023 року відповідального працівника за оформлення експортних операцій продукції ОСОБА_1, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Контракт №01-08/23 від 01.08.23 з компанією «CAN BERKYILMAZ GIDA STI» укладено в інтересах підприємства, договір є дійсним та відповідає базису поставки згідно з Інкотермс 2010 FCA. Датою переходу права власності на товар від Продавця до Покупця вважається дата відвантаження продукції на складі Продавця. Всі супровідні документи оформлені під час митного оформлення відповідають умовам договору, в т.ч. інвойс від 07.08.23року. №2461

11.09.23 на адресу громадянина ОСОБА_9 направлений лист № 7.7-20/17/6818 з метою підтвердження чи спростування факту передачі своїх повноважень 20.04.2021 та надання доручення на ведення діяльності компанії ТОВ «Органік Партнер», яка являється засновником ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» терміном до 20.04.2024 року.

13.09.2023 року митницею від ОСОБА_9 отриманий лист відповідь (вх.. № 10164/кб-13-17), згідно якого він відповідно до своїх повноважень надав ТОВ «Органік Партнер» тільки доручення на ведення господарської діяльності, використання правом його підписом, він не надавав.

Також, серед товаросупровідних документів, що подавались водієм 13.08.2023 року до митного контролю на м/п «Дякове» під час вивезення товару за межі митної території України, наявний Сертифікат якості завірений круглою печаткою ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» та підписом директора ОСОБА_5, а також фітосанітарний сертифікат від 09.08.2023 № 13/15-5015/ХХ-792170, виданий Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області та засвідчений номерним трикутним штампом «15 015».

06.09.2023 року митницею на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області направлений запит №7.7-20/17/6699 з метою підтвердження чи спростування видачі вказаного фіто санітарного сертифікату.

11.09.2023 року митницею від Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області отримана відповідь № 7816/03.1/22-23 (вх. № 10060/кб-13-17) згідно якої фітосанітарний сертифікат від 09.08.2023 № №13/15-5015/ХХ-792170, на товар «мука», що переміщувався через митний кордон України у транспортному засобі з НОМЕР_2 / НОМЕР_3 Головним управлінням не видавався.

Крім того бланк фіто санітарного сертифікату з серією та номером ХХ-792170 на балансі Головного управління не перебував.

14.09.2023 року від перевізника - ФОП ОСОБА_3 отримана заява б/н від 14.09.23 (вх.№ 10225/кб-13-17) відповідно до якої документи, а саме CMR, інвойси, фіто санітарні сертифікати при експорті вантажу «борошно пшеничне» були відправлені Новою поштою. Оформленням документів займався ОСОБА_10 , потім він надав контакти ОСОБА_11 , тел.. НОМЕР_4 , який відправляв їм всі документи, на що є підтвердження. До заяви додана накладна з Нової пошти.

12.09.2023 року митницею направлений лист №7.7-3/7.7-20-07/7/66735 на адресу Вінницької митниці з метою отримання письмового пояснення від громадянина ОСОБА_11 щодо обставин оформлення товару «борошно» за МД типу EK10АА № 23UA70U0 від 10.08.2023року.

15.09.23 від Вінницької митниці отримана відповідь №7.12-4/20-03/7/6570 (вх.№ 25490/7-25) до якої додано копія пояснення менеджера ЗЕД ТОВ «Органік Партнер» ОСОБА_1 У наданому поясненні останній зазначив, що він працює в ТОВ «Органік Партнер» з 2000 року, вказане підприємство є засновником 5 сільськогосподарських компаній по Групі BIO FARM ORGANIC в тому числі ТОВ «БІО ферма "Соболівка"».

З 01.06.2023 його призначили відповідальним для контролю за здійсненням господарських операцій по експорту товарів та правильністю їх оформлення по Групі Компанії в тому числі по ТОВ «БІО ферма "Соболівка"» Ним був сформований пакет документів згідно договору та декларанту ОСОБА_7 надані супровідні документи необхідні під час митного оформлення товару «борошно пшеничне» за митною декларацією типу EK10АА № 23UA70U0 від 10.08.2023року., а саме: контракт, інвойс №2461 від 07.08.2023 року, паспорт водія, техпаспорта, CMR.

Таким чином, менеджер ЗЕД ТОВ «Органік Партнер» ОСОБА_1 , вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення в митному режимі «експорт» підроблених документів.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч.1 статтею 483 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Корнага О.І., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та провадження по справі закрити. Зазначає, що з оскаржуваною постановою не погоджується, вважає її такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, бо ухвалена внаслідок неповноти судового розгляду, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що твердження митного органу базуються на численних різноманітних поясненнях підписанта документів директора ТОВ «Біо ферма «Соболівка», ОСОБА_12 та припущеннях щодо підробки документів. Зазначає, що факт підробки документів (крім фітосанітарного сертифікату) митний орган обґрунтовує виключно поясненнями директора ТОВ «Біо ферма «Соболівка», ОСОБА_13 . Стверджує, що протягом усього часу проведення перевірки митним органом, ОСОБА_14 надавав відверто неправдиві та взаємовиключні пояснення, очевидно намагаючись уникнути потенційно відповідальності. Вказані ОСОБА_15 умисно-неправдиві пояснення спростовуються публічно доступними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань(надаються у додатку) та власними, наступними, поясненнями ОСОБА_13 . Вказує, що після отримання підтвердження про актуальність повноважень ОСОБА_12 та повторного запиту від 11.09.23 про надання пояснень, останній 13.09.23 все ж визнав, що є директором ТОВ «Біо ферма «Соболівка», однак раніше відповідно до його повноважень надав доручення на ведення господарської діяльності ТОВ «Органік Партнер», використання правом його підпису не передавав. Стверджує, що менеджер ТОВ «Органік Партнер» ОСОБА_1 не має жодних трудових відносин з ТОВ «Біо ферма «Соболівка». Педтвердив, що дійсно, ОСОБА_1 має трудовий договір про дистанційну роботу з ТОВ «Органік Партнер» від 1.06.2020. Звертає увагу, що ОСОБА_1 дійсно на прохання посадових осіб ТОВ «Органік Партнер» здійснив пошук митного брокера ОСОБА_7 та переслав останньому надані йому Роботодавцем електронні копії документів щодо експорту товару «Борошно» на користь турецької компанії та скан-копії договору про надання брокерських послуг. Зазначає, що, всі документи мали звичайний вигляд та були заповнені та підписані. Як має виглядати підпис директора ТОВ «Біо ферма «Соболівка» ОСОБА_12 , ОСОБА_1 не мав жодного уявлення як і підстав вважати підписані ним документи недостовірними. Подальші обставини відмови від товару «Борошно», повернення такого на митну територію України, ОСОБА_1 невідомі, як і обставини підписання та надання відмови директором ТОВ «Біо ферма «Соболівка» ОСОБА_15 від товару. Зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що громадянин України ОСОБА_1 отримував у відправника та надавав митному брокеру документи для переміщення в режимі «експорт» товару «Борошно» через митний кордон України, але жодним чином не доведено, що останній підробляв чи знав про підробку будь-яких документів, як і не доведено, що документи були підробленими. За наслідками всього вищевикладеного зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що громадянин України ОСОБА_1 отримував у відправника та надавав митному брокеру документи для переміщення в режимі «експорт» товару «Борошно» через митний кордон України, але жодним чином не доведено, що останній підробляв чи знав про підробку будь-яких документів, як і не доведено, що документи були підробленими.

Разом із тим, Корнага О.І. , в інтересах ОСОБА_1 клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому вказував, що йому як захиснику ОСОБА_1., стало відомо про оскаржувану постанову суду лише 16 серпня 2024 року з ЄДРСР.Зважаючи на віддаленість суду першої інстанції від місця проживання ОСОБА_1 та запровадження в країні воєнного стану, сторони захисту під час оголошення оскаржуваної постанови суду не було.Як з`ясувалося відомості про ухвалену постанову та зміст такої було внесено до реєстру судових рішень (ЄДРСР) лише 08.08.2024, а доступ сторонам відкрито 09.08.2024, тобто вже після набрання постановою законної сили. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 18 липня 2024 року.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Корнага О.І., неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що останні належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а розгляд справи вже неодноразово відкладався, в тому числі і за клопотанням сторони захисту.

23.04.2025 через систему «Електронний суд» до апеляційного суду надійшло клопотання захисника Корнага О.І. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

КУпАП не регулюється питання про проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 336 КПК України визначено порядок проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження.

Прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду.

Дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки вищевказане клопотання захисника про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, не може розцінюватись як подане завчасно відповідно до вимог ч. 4 ст. 336 КПК України, зокрема: учасник кримінального провадження подає клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія клопотання в той самий строк надсилається іншим учасникам кримінального провадження. Дане клопотання надійшло до суду в день розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці - Зубенка І.І., який заперечив доводам апеляційної скарги та просив залишити таку без задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

З метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист, доводи захисника-адвоката Корнага О.І. щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення, і такий строк поновлюється.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За приписами до ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані, що судове рішення є законним та обґрунтованим.

Апеляційний суд визнає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення підтверджується такими доказами: протоколом про порушення митних правил № 1001/30500/23 від 15.09.2024 року, переглядом ВМД №UA401030, СMR б/н03, інвойсом 2461 від 07.08.2023 року, CMR №279863 від 09.08.2023, фіто санітарним сертифікатом №13/15-6015/хх-792170,листом начальника управління О. Петренко від 14.09.2023 року №7.7-20/18/6923, повідомленням від 14.09.2023 року №7.7-28-04/16-1095, копією контрольного талону №635516, фотоматеріалами, заявою від 05.09.2023 року ОСОБА_3 , листом директора ОСОБА_16, листом від 06.09.2023 року №7.7-20/17/6712, листом від 06.09.2023 №7.7-20/17/6699, листом начальника ГУ держпродспоживслужби В Одеській області В. Кустурова, листом заступника начальника митниці В. Козюберда, письмовими пояснення ОСОБА_7 від 07.09.2024 року, повідомленням від 07.09.2023 року №7.7-20/17/6718, відповіддю на запит, повідомленням від 06.09.2023 року №7.7-20/17/6714, листом від 11.09.2023 року №112-1109, повідомленням від 11.09.2023 року №7.7-20/17/6818, заявою від 14.09.2023 року ОСОБА_3 , повідомленням від 12.09.2023 року №7.7-3/7.7-20-07/7/6735, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.09.2023 року, повідомленням від 12.09.2023 року №7.7-3/7.7-20-07/7/6728, доповідною запискою державного інспектора Щербана Д. від 16.09.2023 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що державний інспектор оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці Щербан Д.М., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні процесуального документу щодо ОСОБА_1 , що в нього були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, на такі дані не вказувалось у суді першої інстанції, і не вказується в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 , дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких останній порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею першої інстанції, наведеним й перевіреним в апеляційному суді доказам. Тому жодних підстав для висновку про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови, апеляційний суд за доводами апеляційної скарги сторони захисту не вбачає.

Апеляційний суд констатує, що відповідно до вимог ст. 486, 489 МК України, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, дослідив у судовому засіданні наявні у справі докази, дав їм належну правову оцінку та ухвалив мотивоване, законне рішення.

Таким чином, дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483МК України кваліфіковані вірно.

При цьому доводи захисника Корнага О.І. не спростовують вищевказаних висновків суду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а також призначене, адміністративне стягнення за його вчинення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи викладені в апеляційній скарзі.

Судом першої інстанції наявним у справі доказам дано всебічну, повну оцінку та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану і обставин, що пом`якшують відповідальність, правильно вирішено питання про накладення адміністративного стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення через відсутність належних та допустимих доказів, на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 КпАП України.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Суд апеляційної інстанції враховує практику ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову судді Ужгородськогоміськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2024 року залишити без змін.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Корнага О.І. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу адвоката Корнага О.І. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага