КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/2108/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №753/24743/24

29 квітня2025року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Ганжи Андрія Олексійовича на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за 124 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 13 березня 2025 року адвокат ОСОБА_1 - Ганжа А.О. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову першої інстанції в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та ухвалити нову, якою закрити провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування підстав для скасування постанови суду апелянт зазначає, що судом першої інстанції не встановлено хто такий поліцейський Шиян В.М., чи дійсно він був на місці пригоди, оскільки матеріали справи не містять жодного згадування про поліцейського Шиян В.М. (відсутній рапорт про несення служби, відсутні будь-які адміністративні матеріали складені поліцейським Шияном В.М.). Особа, яка на відеозаписі №811623-1 нібито пропонує огляд на стан сп`яніння, не представляється, не називає ні свого прізвища, ні посади, ні спеціального звання.

Крім того, зазначає, що жоден поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, таким чином при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено вимоги КУпАП. Посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 власним підписом підтвердив, що йому було роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП є необґрунтованими, оскільки своїм підписом ОСОБА_1 лише засвідчив, що ознайомлений з часом та місцем розгляду справи, а факт роз`яснення прав не зафіксований жодним відеозаписом, яким повинен бути безперервним.

Вказує, що судом першої інстанції неправильно надано оцінку словам ОСОБА_1 про визнання вини, оскільки вказані слова стосувались вини у причетності безпосередньо до дорожньо-транспортної пригоди, тобто вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що було підтверджено у судовому засіданні.

Також не зрозуміле твердження суду «Доводи сторони захисту, з приводу того, що на відео не зафіксовано процедуру проходження огляду на стан сп?яніння, є нелогічними оскільки ОСОБА_1 не проходив такий огляд», оскільки процедура проходження як раз передбачає безпосереднє роз?яснення прав, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, чіткого повідомлення ознак сп?яніння, повідомлення порядку фіксування (свідки, відео), складання безпосередньо протоколу та ін., однак вказана процедура не зафіксована ні особою, якою безпосередньо складено протокол, тобто поліцейською Тимощук Н.В. ні відеозаписом нібито поліцейського Шиян В.М., який в «спину» пропонував пройти огляд на стан сп?яніння, а потім залишив місце події. Шиян В.М. протокол про адміністративне правопорушення не складав.

Також вказує апелянт, що не зрозумілим та не обґрунтованим є твердження суду «Крім того, с незрозумілою та нелогічною позиція сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля, оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що керуючи автомобілем «Mercedes-Benz GLE 400» д.н.з. НОМЕР_1 він здійснив наїзд на припарковані автомобілі, та відшкодував повністю задану шкоду власникам автомобілів і одразу після цього йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння,» так як сторона захисту ніколи не стверджувала того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише вказувала на те, що час зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам, оскільки в зазначений у протоколі час керування ОСОБА_1 відповідно до відеозаписів, вже перебуває поруч з автомобілем в якості пішохода, а ніяк не керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що відеозапис з боді-камери працівників поліції є неналежним та недопустимим доказом.

Крім того, вказує, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вчинено 23.11.2024 року о 00 год.05 хв., протокол складено 23.11.2024 року о 02 год. 15 хв. А, саме направлення на проходження огляду водія на стан сп`яніння поліцейським видано 23.11.2024 року о 02 год 30 хв., тобто вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення. Отже фактично протокол складено до того як ОСОБА_1 ніби то відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, а саме через 2 години 25 хвилин після ніби то вчиненого правопорушення.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_3 , який показав, що з ОСОБА_1 раніше не був знайомий, є потерпілою особою в ДТП, претензій до ОСОБА_1 не має, був присутній при огляді місця події і складанні протоколів 23.11.2024 року, на місці події був один наряд поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 ним не було помічено.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 - Ганжа А.О. апеляційну скаргу підтримав, з підстав, викладених в ній, просив апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №811623, 23 листопада 2024 року о 00 годині 05 хвилин в м. Києві, просп. П. Григоренка, 1-ж, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE 400» д.н.з. НОМЕР_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

При цьому адміністративне правопорушення вчинено 23.11.2024 року, протокол складено 23.11.2024 року о 02 год. 15 хв., саме направлення на проходження огляду водія на стан сп`яніння поліцейським видано 23.11.2024 року о 02 год 30 хв.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №811623 23 листопада 2024 року о 00 годині 05 хвилин в м. Києві, просп. П. Григоренка, 1-ж, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE 400» д.н.з. НОМЕР_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду нв стан сп`яніння у встановлному законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені: - направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 листопада 2024 року 02 год. 30 хв; - пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких ОСОБА_1 зазначає, що не впорався з керуванням та здійснив наїзд на автомобілі на автостоянці, вину свою у скоєному ДТП визнав; відеозапис із нагрудної камери поліцейських.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони не пропонували йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, і саме відмова від проходження огляду в медичному закладі була підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 зазначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із системного аналізу наведених вище положень слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння відбувається в два етапи.

Спочатку огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів.

У разі відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу водій направляється поліцейським до закладу охорони здоров`я для проведення огляду.

І лише після відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський на законних підставах має право скласти протокол про адміністративне правопорушення із зазначенням ознак сп`яніння і дій водія щодо ухилення від огляду.

Дотримання положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, є обов`язком поліцейського (ст. 18 Закону України «Про національну поліцію»).

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що у ході розмови невідомого поліцейського з ОСОБА_1 , який в «спину» пропонував пройти огляд на стан сп?яніння, який згодом звлишив місце пригоди.

Отже, пропозиції ОСОБА_1 з боку працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було.

В самому протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №811623 від 23 листопада 2024 року о 00 годині 05 хвилин в м. Києві, просп. П. Григоренка, 1-ж, водій ОСОБА_1 в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності власноручно написав, що не розуміє наслідків відмови, готовий їхати на експертизу.

Наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке взяв до уваги суд першої інстанції, саме по собі не свідчить про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, оскільки направлення - це документ, на підставі якого працівники медичного закладу проводять огляд особи і обов`язку надавати його водію не має.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ту обставину, що відеозапис, який долучений до матеріалів справи не містить доказів того, що працівники поліції діяли на підставі ч.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» - звертаючись до особи, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною інформацією, не випускаючи його з рук.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази апеляційний суд дійшов висновку, що вони не підтверджують факт дотримання поліцейськими в повній мірі процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частиною 5 статті 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Справи про адміністративні правопорушення мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви тлумачяться на користь обвинуваченої особи, а в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які б переконливо свідчили, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає в частині притягнення до відповідальності по ч.1 ст 130 КупАП скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Ганжи Андрія Олексійовича задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2025 рокув частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: