Номер провадження 33/816/472/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бітюкова В.В., розглянувши у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пєтухова А.Ю. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами за те, що 07.09.2024 о 03:03 в м. Суми, вул. Баранівська, буд.13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi А4, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови та координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в закладі охорони здоров`я категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Пєтухов А.Ю. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити та повернути його підзахисному посвідчення водія НОМЕР_2 .

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в оскаржуваному рішенні суддя зазначає лише про обов`язок особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте, така особа має і певні права, які, у даному випадку, були порушення працівниками поліції, що полягає у незаконності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , жодна з підстав не була зафіксована та озвучена останньому, що є наслідком неправомірного зупинення транспортного засобу, при тому, що поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Однак, працівники патрульної поліції відразу почали вимагати документи на право керуванням транспортним засобом, при цьому, інших постанов чи протоколів щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які стали підставою для зупинки водія, не складали, а тому, всі наступні вимоги працівників поліції останній не повинен був виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, апелянт зауважує і на недотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 №1452/735 та ч. 5 ст. 266 КУпАП, оскільки на відео не зафіксовано вручення письмового направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду, а була лише усна пропозиція пройти такий огляд, а тому відсутні докази дотримання процедури проведення медичного огляду для визначення стану сп`яніння, що також не може розцінюватись як відмова водія від проходження огляду в розумінні наведених норм закону.

Крім того, як зазначає апелянт, ОСОБА_1 просив суд першої інстанції зупинити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з проходженням військової служби за призовом під час мобілізації до його звільнення з військової служби. Клопотання про зупинення провадження по справі просив розглянути без його участі, проте, ні в постанові, ні в окремому рішенні не повідомлено про результати розгляду даного клопотання, що позбавило останнього реалізувати своє права на зупинення провадження у справі на час поки він виконує свій обов`язок із захисту своєї держави під час військового стану.

Таким чином апелянт зазначає, що оскільки вищезазначені обставини суддею суду першої інстанції враховані не були, вважати оскаржувану постанову законною та обґрунтованою підстави відсутні.

У поданому до суду клопотання, інший захисник ОСОБА_1 адвокат Бітюков В.В., посилається на те, що його підзахисний є військовослужбовцем, і згідно складеного протоколу, перебував за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння, а тому, за приписами ч.3 ст.266-1 КУпАП, міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч.2-7 ст.266-1 КУпАП, який у даному випадку дотриманий не був, а тому, вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 є недійсною, а її результати - недопустимими доказами, Крім того, згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст.266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми.

За таких обставин, як вказує захисник, у зв`язку з істотним порушенням матеріальних і процесуальних норм, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Доповівши зміст оскаржуваного рішення судді суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, заслухавши присутнього в судовому засіданні захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бітюкова В.В., на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали даного провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог Закону, суддя суду першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції дійшов з врахуванням зібраних у даній справі доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №124524 від 07 вересня 2024 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07 вересня 2024 року, в якому зафіксована відмова останнього від проходження такого огляду, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідки про надання інформації щодо відсутності фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року та про отримання ним посвідчення водія, а також, відеозапису, який було долучені працівниками поліції до складеного адміністративного матеріалу.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, і ставити під сумнів їх належність та допустимість апеляційний суд підстав не вбачає.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею при прийнятті оскаржуваної постанови, досліджувався під час підготовки вказаної справи до апеляційного розгляду, і на спростовування доводів захисника, апеляційним судом зауважує, що ним підтверджується законність зупинки транспортного засобу під керуванням, як було встановлено, ОСОБА_1 , який здійснював свій рух у комендантську годину, що в умовах дії воєнного стану заборонено.

З метою перевірки документів, що входить в повноваження працівників поліції, останні, під час спілкування з водієм, виявили у нього ознаки сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови та координації рухів, що і стало підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, чи у найближчому медичному закладі.

Однак, від проходження такого огляду ОСОБА_1 відмовився у категоричній формі, на що працівник поліції йому роз`яснив, що за таких обставин буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР, щодо чого останній не заперечував, на складеному протоколі поставив особистий підпис і зауважень щодо його змісту не склав.

При цьому, на спростовування доводів апелянта, апеляційний суд зауважує, що невручення письмового направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду, а лише усна пропозиція пройти такий огляд, не спростовують факт відмови останнього від проходження такого огляду, що зафіксовано вищезазначеним відеодоказом, та не свідчить про відсутність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що будучи наділеним правом керування транспортним засобом, ОСОБА_1 , мав знати про заборонні пункти ПДР та про відповідальність, яка настає у разі їх недотримання, і у даному випадку, ключовим є те, що останній, відповідно до п. 2.5 ПДР, не мав право, а був зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти такий огляд, чого не зробив.

Також, на спростовування доводів стосовно того, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його огляд міг бути проведений тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч.2-7 ст.266-1 КУпАП, апеляційний суд зауважує, що з часу введення військового стану у зв`язку з військовою агресією рф проти України, до національного законодавства не було внесено змін, за яких на військовослужбовців не розповсюджувалась б адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, чи було встановлено окремий порядок для притягнення таких осіб до відповідальності за вказаною статтею.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність складання протоколу та відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисниками останнього не наведено і під час апеляційного перегляду таких обставин встановлено не було.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 просив суд першої інстанції зупинити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з проходженням військової служби за призовом під час мобілізації до його звільнення з військової служби, результати розгляду якого не відображені ні в постанові, ні в окремому рішенні, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, з огляду на те, що такого клопотання матеріали даної справи взагалі не містять.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову суддею суду першої інстанції було прийнято за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм вірної правової оцінки, і підстави для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Петухова А.Ю. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.