Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Конюшка Д.Б.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілих Мегеди В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Конюшка Д.Б. на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 16.12.2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як встановив суд, 28 листопада 2024 року о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Nissan" д/н НОМЕР_2 на вул. Якова Гніздовського, 42 в м. Києві, всупереч вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималась безпечної швидкості руху, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем "Mazda" д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 та скоїла наїзд на автомобіль "Suzuki" д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник Конюшко Д.Б. просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційній вимоги, захисник стверджує, що викладена в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові фабула правопорушення не відповідає обставинам справи, а висновок суду, що вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, є формальним. Оскільки суд повинен розглядати справу виключно в межах протоколу, суд мав встановити факт порушення вимог п.13.1 ПДР, у відповідності з яким водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу. У той же час, у протоколі йдеться про недотримання його підзахисною безпечної швидкості, а, враховуючи ту обставину, що ДТП сталася на перехресті, її дії, взагалі, мають регламентуватись пунктами розділу 16 ПДР. Що стосується безпечної швидкості, то в справі також відсутні дані, що ОСОБА_1 втратила керування автомобілем або що автомобіль перебував у заносі.

Крім того, зазначає про порушення під час розгляду справи в суді права на захист, оскільки, не зважаючи на подання ним клопотання про відкладення судового засідання для підготовки позиції, суддя розглянув справу без його та ОСОБА_1 участі.

В апеляційній скарзі представник потерпілих Мегеда В.В. просить постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На переконання представника, стягнення у виді штрафу не співмірне з наслідками у виді тілесних ушкоджень, стресу та моральних страждань, завданих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також пошкоджень транспортних засобів, вартість відновлення яких є значною. Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_3 було заподіяно тілесні ушкодження у виді забою лівого гомілковостопного суглобу, а розмір завданих їй матеріальних збитків (вартість запчастин та відновлювального ремонту автомобіля "Mazda СХ5" д/н НОМЕР_3 ) становить 455 141 грн. 03 коп. Потерпілій ОСОБА_2 було заподіяно тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин коліна та правої гомілки, закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, помірного цефалгічного вестибуло-атактичного синдрому, розмір завданих їй матеріальних збитків (вартість запчастин та відновлювального ремонту автомобіля ""Suzuki СХ4" д/н НОМЕР_4 ) становить 420 693 грн. 01 коп. Крім того, ОСОБА_2 понесла витрати на лікування в сумі 4 668 грн. та на евакуацію автомобіля в сумі 1 650 грн.

Додатково звертає увагу, що ОСОБА_1 є водієм зі стажем водіння до одного року, а тому її виїзд на нерегульоване перехрестя за наявності дорожнього знаку "Дати дорогу" свідчить, що вона або не знає, або ігнорує вимоги ПДР.

Вислухавши пояснення захисника Конюшка Д.Б. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу захисника і заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілих; пояснення потерпілої ОСОБА_2 та представника потерпілих Мегеди В.В., які підтримали апеляційну скаргу представника і заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, вважаю, що їх належить задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Слід мати на увазі, що диспозиція сформульованої норми - бланкетна, у зв`язку з чим посадова особа, уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, крім відомостей, передбачених ст.256 КУпАП, повинна зазначити, у чому саме полягають перелічені в даній статті порушення, норми яких правил не додержано.

Цих вимог закону поліцейським 1 взводу 3 роти 2 батальйону полку 2 Управління патрульної поліції в місті Києві сержантом поліції Литвиненком В.А. при складанні протоколу дотримано не було.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 184025, 28 листопада 2024 року о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Nissan" д/н НОМЕР_2 на вул. Якова Гніздовського (Магнітогорській), 42 в м. Києві, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималась безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем "Mazda" д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 та здійснила наїзд на автомобіль "Suzuki" д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушила вимоги п.13.1 ПДР - водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, повинен дотримуватись безпечної дистанції.

Згідно з п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з п.2.3 "б" ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Отже, суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 згідно з протоколом, не узгоджується із змістом зазначених у ньому вимог ПДР. При цьому порушення правил обрання безпечної швидкості руху, регламентованих главою 12 ПДР, взагалі, не знайшли свого відображення в протоколі. Крім того, як обґрунтовано вказує захисник, при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення поліцейськими не було враховано, що дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті нерівнозначних доріг, на якому не працював світлофор. І зі змісту апеляційної скарги представника потерпілих також випливає, що ОСОБА_1 , виїжджаючи на нерегульоване перехрестя, не виконала вимоги дорожнього знаку "Дати дорогу".

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя, як це передбачено ст.278 КУпАП, серед іншого, має вирішити і те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

На невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи вимогам ст.256 КУпАП, що за будь-яких обставин унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя місцевого суду уваги не звернув, внаслідок чого прийняв незаконну та необґрунтовану постанову.

Враховуючи те, що наявні у протоколі про адміністративне правопорушення та справі недоліки перешкоджають провадженню у справі, з огляду на допущені суддею місцевого суду порушення норм процесуального права, а саме, вимог ст.ст.278, 280, 283 КУпАП, на що обґрунтовано вказує захисник, його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова - скасуванню з поверненням матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції для належного оформлення. Оскільки апеляційна скарга представника потерпілих містить вимогу про скасування постанови, вона також задовольняється частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисника Конюшка Дениса Борисовича і представника потерпілих Мегеди Віталія Васильовича задовольнити частково.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення направити до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн