КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/1633/2025
справа №761/586/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Омелян Вікторії Олександрівни на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 2123 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в.о. начальника управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення КС №00637 від 18 грудня 2024 року, адвокат Омелян В.О. 29 жовтня 2024 року звернулась із адвокатським запитом №10/24-9 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Листом від 01 листопада 2024 року №2600-0213-8/211278 за підписом в.о. начальника управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві Говорун Є.М. в наданні інформації на адвокатський запит адвоката Омелян В.О. було відмовлено. Отже, в діях начальника в.о. управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 2123 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 2123 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з прийнятою постановою, адвокатом Омелян В.О. подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, не повне з`ясування обставин справи.

Зазначає на порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо строків розгляду справи, оскільки справа про адміністративне правопорушення мала бути розглянута до 22 січня 2025 року включно.

Звертає увагу, що згідно положень статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що до адвокатського запиту не було надано згоди суб`єкта персональних даних ( ОСОБА_2 ), як і не було надано договір про надання правової допомоги, в пунктах якого чітко визначені повноваження адвоката щодо отримання персональних даних клієнта, що свідчить, що в.о. начальника управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_1 правомірно відмовила у наданні запитуваної інформації, уважає помилковими та такими, що порушують принцип рівності прав і можливостей доступу до інформації.

Вказує, що згідно статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: договір про надання правничої допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Зазначає, що копія ордеру про надання правничої допомоги, яка долучена до адвокатського запиту від 29 жовтня 2024 року, містить реквізити про те, що "Договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються".

Судом першої інстанції не врахованого того факту, що в адвокатському запиті адвокатом самостійно вказано персональні дані клієнта з метою його ідентифікації, крім цього, запитувана інформація стосувалась клієнта, а не третіх осіб.

Уважає, що підстави для відмови у наданні відповіді є штучними, оскільки на ідентичний адвокатський запит щодо іншої особи, ГУ ПФУ в м. Києві у відповідності до вимог статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" надано відповідь та копії запитуваних документів.

Судом першої інстанції не надано правового обґрунтування доводам скаржниці про те, що після отримання неправомірної відмови, ОСОБА_2 , який є інвалідом війни, особисто звернувся до начальника ГУ ПФУ в м. Києві Бойко О.В. із відповідною заявою щодо надання йому пенсійних справ. Однак, його заява була взагалі проігнорована ГУ ПФУ в м. Києві і залишена без будь-якої уваги.

Мотивуючи наведеним, просить постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року скасувати, прийнято нову постанову, якою визнати винною в.о. начальника управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в м. Києві ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 212-3 КУпАП, а саме неправомірна відмова у відповідь на адвокатський запит, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

13 березня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.

Зазначає, що матеріали пенсійної справи належать до персональних даних та конфіденційної інформації про особу, поширення яких з урахуванням частини 2 статті 32 Конституції України, частини 2 статті 14 Закону України "Про захист персональних даних" без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У зв`язку з тим, що у документах, які адвокат Омелян В.О. долучила до адвокатського запиту (вх.№57989/8 від 30 жовтня 2024 року) не убачалась згода ОСОБА_2 на поширення конфіденційної інформації, копії документів пенсійної справи адвокату не надавались, про що повідомлено листом від 01 листопада 2024 року №2600-0213-8/211278.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні 17 березня 2025 року адвокат Омелян В.О. доводи апеляційної скарги підтримала.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд робить висновок, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Прийнявши оскаржувану постанову, суд першої інстанції зробив висновок, що до адвокатського запиту від 29 жовтня 2024 року не було надано згоди суб`єкта персональних даних ( ОСОБА_2 ), як і не було надано договір про надання правової допомоги, в пунктах якого чітко визначені повноваження адвоката щодо отримання персональних даних клієнта, отже в.о. начальника управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_1 правомірно відмовила у наданні запитуваної інформації.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення КС №00637 від 18 грудня 2024 року адвокат Омелян В.О. 29 жовтня 2024 року звернулась із адвокатським запитом №10/24-9 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Листом від 01 листопада 2024 року №2600-0213-8/211278 за підписом в.о. начальника управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві ОСОБА_1 в наданні інформації на адвокатський запит адвоката Омелян В.О. було відмовлено (а.с.3).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що адвокат Омелян В.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із адвокатським запитом, у якому просила надати копії всіх документів пенсійних справ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що знаходяться у Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві. До адвокатського запиту додано копію ордеру на надання правової допомоги серії АІ №1736122 від 29 жовтня 2024 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №000555 від 19 лютого 2024 року (а.с. 10-13, 41-44).

Адвокату направлено відповідь за підписом ОСОБА_1 на вказаний адвокатський запит, відповідно до якої зазначено про те, що відомості про пенсійне забезпечення належать до персональних даних та конфіденційної інформації про особу, поширення яких з урахуванням частини 2 статті 14 Закону України "Про захист персональних даних" без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Необхідність підтвердження повноважень на отримання адвокатом інформації з обмеженим доступом обумовлена обов`язками володільця персональних даних забезпечити належний захист персональних даних від незаконного доступу до них, що прямо передбачено статтями 10 та 24 Закону України "Про захист персональних даних". Також вказано, що до запиту не надано згоду ОСОБА_2 на отримання конфіденційної інформації (а.с. 15-17, 45-47).

Частиною 5 статті 2123 КУпАП встановлена відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно частини 2 статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

За частинами 1, 3 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про інформацію» (далі - Закон №2657-XII) інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Статтями 20, 21 Закону України «Про інформацію» установлено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» унормовано, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

Із наведеного слід зробити висновок про те, що у випадку, якщо адвокатом запитується інформація з обмеженим доступом , а саме конфіденційна інформація про клієнта (персональні дані), такий запит має відповідати вимогам, які передбачені Законом України «Про захист персональних даних» та містити підтвердження його повноважень на отримання такої інформації.

Необхідність підтвердження повноважень на отримання адвокатом інформації з обмеженим доступом обумовлена обов`язками володільця персональних даних забезпечити належний захист персональних даних від незаконного доступу до них, що прямо передбачено статтями 10 та 24 Закону України «Про захист персональних даних».

Конституційний Суд України у рішенні від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі № 1-9/2012 вказав про таке:

« В аспекті конституційного подання положення частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України слід розуміти так:

- інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною;

- збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини» .

Окрім того, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що у рішенні Ради адвокатів України "Про затвердження роз`яснення щодо вимог до адвокатських запитів" від 03 липня 2021 року №53 зазначено про те, що отримання конфіденційної інформації шляхом направлення адвокатського запиту можливе у разі долучення до адвокатського запиту інших документів, які надають право адвокату на отримання такої інформації.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги адвоката Омелян В.О. про те, що на її аналогічний запит в інтересах іншого клієнта надано відповідь ГУ ПФУ у м. Києві у відповідності до вимог статті 24 Закону України "Про адвокатську діяльність", оскільки такі не стосуються подій, викладених та зафіксованих у протоколі, що є предметом розгляду.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції не надано правового обґрунтування доводам скаржниці про те, що після отримання відмови ОСОБА_2 особисто звернувся до начальника ГУ ПФУ в м. Києві Бойко О.В. із відповідною заявою щодо надання йому пенсійних справ, відхиляються апеляційним судом, оскільки такі дії були вчинені фізичною особою після надання ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит, а отже не дають підстав для висновку про надання адвокатом Омелян В.О. до адвокатського запиту документів, які надають право на отримання конфіденційної інформації.

Доводи апеляційної скарги в частині порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення відхиляються апеляційним судом, оскільки не впливають на установлення обставин, що мають значення для вирішення цієї справи.

Апеляційний суд зазначає, що під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена чинним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак не утворює склад адміністративного правопорушення.

Як убачається з аналізу відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за підписом ОСОБА_1 , з посиланням на норми законодавства зазначено, що запитував інформація є конфіденційною інформацією, оскільки належать до персональних даних та надано роз`яснення про можливість отримати інформацію з реєстру застрахованих осіб в паперовій формі представнику застрахованої особи чи страхувальника при пред`явленні документів на підтвердження повноважень діяти від імені особи, яку він представляє.

Отже, на переконання апеляційного суду в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 212-3 КУпАП, про що правильно наведені висновки в постанові суду першої інстанції.

За установлених обставин, апеляційний суд уважає що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, отже оскаржувану постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року слід залишити без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Омелян Вікторії Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.В. ПОЛІЩУК