Справа № 529/130/24
Провадження № 3-в/529/1/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року селище Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Негляд Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Диканька Полтавської області подання Полтавського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області про вирішення питання щодо виконання постанови Диканського районного суду Полтавської області від 01 травня 2024 року у справі № 529/130/24 у частині відбування ОСОБА_1 призначених за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП суспільно корисних робіт,

ВСТАНОВИВ:

Полтавський районний сектор № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області (далі - орган пробації) звернувся до суду із поданням про вирішення питання щодо виконання постанови Диканського районного суду Полтавської області від 01.05.2024 у справі № 529/130/24 у частині відбування ОСОБА_1 призначених за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП суспільно корисних робіт.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у цьому органі пробації знаходиться вказана постанова суду, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 240 (двохсот сорока) годин суспільно корисних робіт. Під час здійснення викликів ОСОБА_1 до органу пробації з метою організації виконання цієї постанови у частині відбування ОСОБА_1 суспільно корисних робіт було з`ясовано, що останній 29.02.2024 був призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до відповідних військових частин. У подальшому було з`ясовано, що ОСОБА_1 самовільно залишив Військову частину НОМЕР_1 і у зв`язку із цим йому призупинено виплати грошового та інших видів забезпечення. 24.01.2025 ОСОБА_1 особисто з`явився до органу пробації та надав пояснення, що на теперішній час він знаходиться за місцем свого проживання, адже йому було проведено операцію на серці (шунтування). Після наданої відпустки для лікування не повернувся вчасно до військової частини, де проходить військову службу, через раптове погіршення стану здоров`я. Таким чином, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який нині при цьому знаходиться за місцем проживання та фактично не виконує обов`язків військової служби. Відпрацювання суспільно корисних робіт передбачає офіційне працевлаштування, а через наявність в ОСОБА_1 статусу військовослужбовця це зробити неможливо. Посилаючись на вказане, те, що ст. 304 КУпАП не визначено вимоги щодо конкретизації питання, яке ставиться перед судом, орган пробації просить вирішити питання щодо подальшого виконання постанови суду від 01.05.2024 у справі № 529/130/24 у частині відбування ОСОБА_1 суспільно корисних робіт.

Представник Полтавського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява представника цього органу пробації Пікуленко Я.О. про підтримання подання в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Особа, стосовно якої подано подання - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що при розгляді справи покладається на розсуд суду та просив розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши матеріали подання, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Диканського районного суду Полтавської області від 01 травня 2024 року у справі № 529/130/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 183-1 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді 240 (двохсот сорока) годин суспільно корисних робіт. Ця постанова набрала законної сили 14 травня 2024 року /а.с. 3-4/.

Під час здійснення викликів ОСОБА_1 до органу пробації з метою організації виконання цієї постанови у частині відбування ОСОБА_1 суспільно корисних робіт було з`ясовано, що останній 29.02.2024 був призваний на військову службу під час мобілізації та зарахований в команду на відправку до Військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується наявною у справі копією повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2024 /а.с. 7/.

Згідно із повідомленням Військової частини НОМЕР_3 від 02.10.2024, відповідно до наказу командира цієї військової частини (по стройовій частині) № 130 від 09.05.2024 ОСОБА_1 виключений зі списків цієї військової частини та вибув до Військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби /а.с. 8, 9/.

З повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.01.2025 вбачається, що відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2025 військовослужбовець ОСОБА_1 самовільно залишив Військову частину НОМЕР_1 і у зв`язку із цим йому призупинено виплати грошового та інших видів забезпечення /а.с. 10/.

Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2025 № 62, ОСОБА_1 призупинено військову службу в Збройних Силах України та виключено його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 27 лютого 2025 року у зв`язку із самовільним залишенням ним військової частини та порушенням кримінального провадження за цих фактом. ОСОБА_1 з усіх видів забезпечення знятий з 02 листопада 2024 року, а з 04 листопада 2024 року знятий з котлового забезпечення /а.с. 45/.

З матеріалів справи вбачається, що під час з`ясування фактичного місцязнаходження ОСОБА_1 органом пробації було встановлено, що він знаходиться за місцем свого проживання /а.с. 12-14/.

24.01.2025 ОСОБА_1 особисто з`явився до органу пробації та надав пояснення, що на теперішній час він знаходиться за місцем свого проживання, адже йому було проведено операцію на серці (шунтування). Після наданої відпустки для лікування не повернувся вчасно до військової частини, де проходить військову службу, через раптове погіршення стану здоров`я. ОСОБА_1 вказав, що він не відмовляється від відбування суспільно корисних робіт, але не має можливості нині офіційно працевлаштуватися для їх відбування, адже рахується, що він є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 /а.с. 15-25/.

У наданій суду заяві, яка надійшла 26.02.2025, ОСОБА_1 вказав, що він є військовослужбовцем, однак його було знято з усіх видів забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням військової частини. Він має поганий стан здоров`я, переніс операцію на серці. У зв`язку із цим він мав намір пройти ВЛК для з`ясування можливості подальшого проходження військової служби, однак ТЦК та СП не надає йому відповідного направлення, таким чином намагаючись його повернути до військової частини. ОСОБА_1 вказав, що він робив спроби з`їздити до м. Полтави з метою з`ясування можливості отримання відповідного направлення, однак стан його здоров`я різко погіршувався і нині він далеко нікуди не їде, адже боїться за своє життя. Просив задовольнити подання органу пробації, адже він не може виконати постанову суду з об`єктивних причин /а.с. 35/.

У письмовому поясненні від 16.04.2025, наданому органу пробації, ОСОБА_1 вказав, що станом на 16.04.2025 він військово-лікарську комісію не пройшов для того, щоб не мати статутусу військовослужбовця через перенесену операцію. На військову службу він не повернувся, планує поїхати до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відправляв його на військову службу, щоб отримати направлення для проходження ВЛК. До цього часу він цього не зробив, адже його командири не надіслали документи на ВЛК. Крім того, у нього важкохвора дружина та внучка 14 років, за якими потрібно доглядати. Про відкриття стосовно нього кримінального провадження за фактом самовільного залишення ним військової частини йому нічого не відомо і з цього приводу з ним ніхто не спілкувався /а.с. 58/.

З повідомлення Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві від 23.04.2025 вбачається, що цим відділом здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002910 від 27.02.2025 за фактом нез`явлення вчасно на службу військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. На теперішній час у цьому кримінальному провадженні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення нікому не повідомлялося, кінцеве рішення не приймалося /а.с. 54, 55/.

З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду подання ОСОБА_1 не відбув жодної години суспільно корисних робіт, призначених постановою суду.

З повідомлення Диканського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.03.2025 вбачається, що на виконанні у цьому відділі знаходиться виконавче провадження № 42895199 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4632/08, виданого 02.12.2008 Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мімінуму доходів громадян, починаючи з 05.08.2008 та до досягнення дитиною повноліття. Станом на 18.03.2025 боржником ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів не погашена /а.с. 46/.

Чинним КУпАП не передбачено заборон щодо застосування до військовослужбовців суспільно корисних робіт за несплату аліментів на утримання дитини.

Згідно зі ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ст. 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Статтею 325-1 КУпАП передбачено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили. Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування. За виконання суспільно корисних робіт порушнику нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці.

Відповідно до ст. 325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У поданні орган пробації взагалі не зазначив, в який саме конкретно спосіб необхідно вирішити питання щодо подальшого виконання постанови суду.

Посилання органу пробації на те, що ст. 304 КУпАП не встановлює вимог щодо конкретизації органом пробації питання, яке ставиться перед судом, суд вважає безпідставним, адже аналіз змісту цієї статті у сукупності з іншими нормами КУпАП, зокрема в частині виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, свідчить про те, що ця стаття регулює загалом порядок розгляду питань, зв`язаних з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, а не звільняє орган пробації, на якого покладено організацію виконання постанови суду у частині відбування суспільно корисних робіт, при зверненні до суду із відповідним поданням від зазначення конкретного способу подальшого виконання такої постанови суду у разі неможливості її виконання чи ухилення особи, до якої застосовано таке адміністративне стягнення, від її виконання. Також, суд зауважує, що ця стаття КУпАП не надає органу пробації права перекладати на суд обов`язок самому визначати, яким саме чином потрібно здійснювати подальше виконання постанови суду.

З наявних у матеріалах справи доказів у сукупності вбачається, що ОСОБА_1 на час розгляду подання ще має статус військовослужбовця, кримінальне провадження стосовно нього за фактом нез`явлення вчасно на службу ще розслідується, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення йому ще не повідомлено.

Відповідно до норм КУпАП факт проходження особою військової служби не є обставиною, яка звільняє її від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт та не є обставиною, яка є підставою для припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Перебування особи на військовій службі є лише поважною причиною невідбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Отже, те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, не може бути підставою для припинення виконання постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, оскільки хоча мобілізація до Збройних Сил України і унеможливлює відбування ним цього стягнення, однак вона носить тимчасовий характер і строк її дії продовжено до 07 серпня 2025 року Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 236/2025 від 15.04.2025. Відповідно після закінчення загальної мобілізації ОСОБА_1 матиме змогу відбути накладене на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд зауважує, що звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт без законних підстав призведе до порушення принципу невідворотності покарання, який полягає в тому, що правопорушення повинно обов`язково за будь-яких умов тягти за собою відповідальність правопорушника і особа не може бути звільнена від відповідальності без законних підстав.

Уникнення ОСОБА_1 від відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного на нього постановою суду від 01.05.2024 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 183-1 КУпАП, унеможливить виконання цієї постанови, яка зокрема спрямована на захист прав та інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_1 на отримання на своє утримання певних коштів від відбутих останнім суспільно корисних робіт, а також нівелює виховний вплив вказаного стягнення на ОСОБА_1 для забезпечення додержання ним у подальшому законів України, а також не сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вказане вище у сукупності, те, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання особою, на яку накладене таке стягнення, та відсутні достатні законні підстави для припинення виконання постанови суду, адже проходження ОСОБА_1 військової служби, не є обставиною, що повністю унеможливлює виконання постанови суду, а являється лише тимчасовою поважною причиною нинішнього невідбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, виходячи з конституційних засад судочинства щодо забезпечення державою виконання судового рішення у визначеному законом порядку, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість подання та вважає, що вказана постанова суду підлягає подальшому виконанню. У зв`язку із цим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 287, 289, 304 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Полтавського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області про вирішення питання щодо виконання постанови Диканського районного суду Полтавської області від 01 травня 2024 року у справі № 529/130/24 у частині відбування ОСОБА_1 призначених за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП суспільно корисних робіт - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя О.С. Кириченко