Справа №635/825/25
Провадження по справі №3/635/964/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Суддя Харківського районного суду Харківської області Даниленко Т.П., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.5, ст.121 ч.4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №225612 від 20.01.2025, ОСОБА_1 20.01.2025 о 10 год 18 хв. за адресою: дорога Київ-Харків-Довжанський 463 км, керував транспортним засобом ГАЗ 33023ПБ реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким засобом. Здійснив повторне протягом року правопорушення, чим порушив вимоги 2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 5 статті 126 КУпАП.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ст.126 ч.5 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 №225592 від 20.01.2025, ОСОБА_1 20.01.2025 о 10 год 18 хв. за адресою: дорога Київ-Харків-Довжанський 463км, керував транспортним засобом ГАЗ 33023ПБ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічний стан якого не відповідає стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме на задній шині встановлено шини різних моделей з різним малюнком протектора та задній правий ПЗС має пошкодження, що зменшує його світлопропускання, також правопорушення вчинено повторно протягом року.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення за ст.121 ч.4 КУпАП.

Постановою Харківського району Харківської області від 30.01.2025 року було об`єднано в одне провадження матеріали про адміністративні правопорушення, передбачені ст.126 ч.5 КУпАП, щодо ОСОБА_1 (справа № 635/825/25 , провадження № 3/635/964/2025) та ст.121 ч.4 КУпАП (справа № 635/1826/25, провадження № 3/635/965/2025).

Об`єднаному провадженню присвоєно номер справи 635/825/25 , провадження № 3/635/964/2025.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті суду.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14.10.2003).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12.03.2019 по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Враховуючи викладене, а також те, що протокол про адміністративне правопорушення складався в присутності ОСОБА_1 , суд констатує, що останній був обізнаний про розгляд відносно нього адміністративного матеріалу в суді, однак не виявив наміру скористатись своїми процесуальними правами. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши надані докази, суддя зазначає про таке.

Положеннямист.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змістуст.124 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає лише в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В п.26 ПП ВСУ №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень ПДР.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255цього Кодексу, в даному випадку органів Національної поліції.

Пунктом 2.1а ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №225612 від 20.01.2025; довідка лейтенанта поліції Вікторії Бурикіної, про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія; довідкою лейтенанта поліції Вікторії Бурикіної, про те, що транспортний засіб ГАЗ 33023ПБ, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_2 ; відеозапис з нагрудних камер поліцейських; довідка лейтенанта поліції Вікторії Бурикіної про повторність; копія протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕНА №1541099 від 28.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, рапортом молодшого лейтенанта поліції Віталія Козиренка від 20.01.2025.

Проте матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 20.01.2025 керував транспортним засобом не маючи права керування. До протоколу про адміністративне правопорушення додано довідку лейтенанта поліції Вікторії Бурикіної, про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серія НОМЕР_2 категорії В, С. Доказів того, що він був позбавлений права керування або того, що керування вказаним в протоколі транспортним засобом передбачає наявність іншої категорії посвідчення водія, не надано.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №225592 від 20.01.2025; довідка лейтенанта поліції Вікторії Бурикіної, про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія; довідкою лейтенанта поліції Вікторії Бурикіної, про те, що транспортний засіб ГАЗ 33023ПБ, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_2 ; відеозапис з нагрудних камер поліцейських; довідка лейтенанта поліції Вікторії Бурикіної про повторність; копія протоколу про адміністративне правопорушення серія БАД №386951 від 23.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП; рапортом старшого лейтенанта поліції Р.Раменюка від 20.01.2025.

За ч. 4 ст. 121 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Пунктом 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.4.3. «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Пунктом 31.4.5. «г» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: якщо на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Пунктом 6.1.2. ДСТУ 3649:2010 не дозволено застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС, установлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір.

Пунктом 6.3.1. ДСТУ 3649:2010 КТЗ мають бути укомплектовані пневматичними шинами (далі шини) і колесами, які зазначено у НЕ. Не дозволено установлювати на одній осі КТЗ шини різних розмірів, типів конструкції (радіальної, діагональної, камерної, безкамерної), моделі з різними рисунками протектора, призначених для застосування в різні сезони, з шипами чи ланцюгами протиковзання та без них.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху та встановлений порядок використання транспортних засобів.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формі керування транспортним засобом, шини якого встановлені на вісь з різним малюнком протектору шин(формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

В матеріалах справи технічна документація на транспортний засіб ГАЗ 33023ПБ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із зазначенням технічних характеристик відсутня, що унеможливлює встановлення судом обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Слід наголосити, що поліцейським не з`ясовано зокрема, чи винен водій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, як і не з`ясовано обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

З наведених підстав, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121, ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідност.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Особисті візуальні спостереження працівника поліції та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення за змістом та у відповідності до ст.251 КУпАП не мають характеру доказів, а зазначені у протоколі обставини мають характер припущень, як наслідок. Належні докази, які б свідчили про будь-які порушення з боку ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи надані докази, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушень, передбаченихч.5 ст. 126 та ч.4 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст.126 ч.5, ст.121 ч.4 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Харківський районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.П. Даниленко