П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №248095 від 28.03.2025 року вбачається, що 02.03.2025 близько 20 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 умисно пошкодив вхідні двері під`їзду в будинку а також вікно на квартирі АДРЕСА_3 , чим порушив громадський спокій мешканців будинку та громадянки ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не подавав, про причини неявки не повідомляв. Інформацію щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712. Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. SMS повідомлення із електронною повісткою надіслано на його мобільний номер телефону.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши адміністративні матеріалі, приходжу до наступного висновку:

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції цієї норми закону, суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і обов`язковим мотивом - неповагою до суспільства (хуліганські спонукання), тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 ставиться те, що він 02.03.2025 близько 20 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_2 умисно пошкодив вхідні двері під`їзду в будинку а також вікно на квартирі АДРЕСА_3 , чим порушив громадський спокій мешканців будинку та громадянки ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

Згідно матеріалів справи мешканці будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , звернулися до поліції із заявою про те що їх сусід ОСОБА_1 поводиться неадекватно, кричить, пошкодив вхідні двері під`їзду та вікно у квартирі АДРЕСА_3 .

Зі змісту письмових пояснень потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_1 поводився гучно, кричав нецензурною лайкою, та розбив вікно у її помешканні.

При цьому матеріали справи містять заяву потерпілої ОСОБА_5 , у якій вона просить прийняти дол. гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 02.03.2025 за адресою АДРЕСА_4 пошкодив в квартирі вікно, чим здійснив хуліганство.

Відповідно до ч. 1 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, за що передбачено відповідальність у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_6 вбачається що він визнає що вчинив правопорушення та що пошкодив вхідні двері під`їзду та вікно у квартирі на першому поверсі. При цьому зазначає, що був п`яний, за свою поведінку вибачився та відшкодував завдану ним майнову шкоду.

Разом із тим, суду доказів на підтвердження наведеному у поясненнях не надано.

Частиною другою статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 214КПКУкраїни визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З долучених рапортів працівників поліції потерпілої вбачається, що за даним фактом до ВП №1 Ужгородського ВРП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області зверталися мешканці будинку у якому ОСОБА_1 , пошкодив двері під`їзду.

Також із заявою про вчинення хуліганства звернулася і потерпіла ОСОБА_5 .

Матеріали справи не містять інформації про розгляд її заяви, та чи було внесені відомості за її зверненням до ЄРДР.

Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК

Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Розглядаючи матеріали даної справи, суд приймає до уваги висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в Узагальненні "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" від 12 січня 2017 року. Зокрема в пункті 2 висновків Узагальнення вказано, що якщо особа звертається з певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то це звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах (тобто в порядку Закону України «Про звернення громадян»). Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Згідно п. 3 висновку Узагальнення, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Оскільки було спричинено майнові збитки потерпілій, то в діях ОСОБА_1 , вбачається склад кримінального правопорушення.

Поряд з цим, згідно із ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

Відповідно до п.1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі, статтею 125, 126, 129 КК України. Разом з тим, ст. 194, ст. 296 КК України до вказаного переліку не входить.

Відповідно до п.3постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того,що відповідно до ч.1ст.296 КК хуліганство-це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства,яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом,його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 5 вказаної постанови Пленуму за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Натомість, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості за заявою потерпілої про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесено.

З досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що дії ОСОБА_1 , можуть мати ознаки кримінального правопорушення, проте вказаним обставинам не надано жодної правової оцінки, оскільки до складених матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено постанови про закриття кримінального провадження за вчинене, а тому це фактично унеможливлює прийняття судом рішення щодо останнього , оскільки згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У відповідності до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в адміністративному порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

При цьому, закон не вимагає, щоб на момент направлення матеріалів прокурору чи органу досудового розслідування суд з достовірністю встановив усі елементи складу злочину. Для ініціювання питання про проведення досудового розслідування достатньо наявності в діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до п.15 Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 р. «Про судову практику у справах про хуліганство», суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст.173КпАП, щодо осіб,дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Зважаючи на викладене та вимоги ч. 2 ст. 284 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 173 КУпАП підлягає закриттю з направленням матеріалів справи органу досудового розслідуванню для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ОСОБА_1 , кримінального правопорушення та організації проведення досудового розслідування.

При цьому, направляючи справу для проведення досудового розслідування, суд заздалегідь не вирішує питання про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, а також про правову кваліфікацію його діянь, оскільки з`ясування всіх обставин у справі, зокрема щодо наявності умислу, вини, причинно-наслідкового зв`язку та надання правильної кваліфікації дій можливо лише на підставі оцінки доказів, які можуть бути отримані процесуальним шляхом в ході проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.9,253,294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення серії ВАД №248095 від 28.03.2025, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173 КУпАП - закрити у зв`язку з передачею матеріалів органу досудового розслідування.

Направити матеріали про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАД №248095 від 28.03.2025, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173 КУпАП до ВП№1 Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області, як такі, що мають ознаки складу кримінального правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош