Справа № 405/1503/25
провадження № 3/405/524/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Юр`єва К.С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кричуна Ю.А., інспектора поліції Черчика В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №272602 від 15.03.2025 вбачається, що 15.03.2025, о 22 год. 08 хв., у м. Кропивницькому по вул. Калініна, 13, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes Benz Е250, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotes 6820 та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_2 пояснив, що того дня виявлено транспортний засіб, який не включив покажчик повороту та цей транспортний засіб був зупинений; в ході спілкування ним виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння; водію неодноразово пропонувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і в медичному закладі і за допомогою алкотестера Drager; зауважив, що наказом №1395 забороняє перед проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не можна пити та вживати; на неодноразові пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він уникав такого проходження.

ОСОБА_1 пояснив, що того дня зупини його транспортний засіб, оскільки він не увімкнув показник повороту; через деякий час працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він погодився, але попрохав, щоб такий огляд пройти в закладі охорони здоров`я; за 5ть днів до зупинки він був у лікаря та йому призначено приймати антибіотики і саме тому просив у працівників поліції почекати доки він вип`є води; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, випити води йому не дали можливості, після чого склали протокол, але від керування не відсторонювали, він сів за кермо та поїхав.

Захисник просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та пояснив, що з відеозапис з бодікамери працівника поліції, який триває 12 хв. видно, що ОСОБА_1 6 разів повідомив працівникам поліції, що погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але чекав щоб йому привезли води; вважає незрозумілим, чому ці дії ОСОБА_1 інспектор поліції розцінив, як відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння; наголосив, що інструкція №1395 не забороняє водіям вживати воду, ліки, оскільки це не стосується порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі, і не забороняє пити воду з підстав поганого самопочуття; акт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не складався інспектором, а лише підписаний ним, цей акт складається у двох примірниках, на момент вручення такий акт не був складений.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №272602 від 15.03.2025 разом з доданими до нього матеріалами, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, інспектора поліції, письмові докази, переглянувши оптичний диск, на якому зафіксовано обставини, які викладені в протоколі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України, презумпції невинності.

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Тобто, посадова особа під час складання протоколу про адміністративне правопорушення повинна довести такі обставини: керування транспортним засобом, перебування водія транспортного засобу в стані наркотичного сп`яніння або ухилення від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За відсутності хоча б одної складової частини складу адміністративного правопорушення, в даному випадку це об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №272602 від 15.03.2025 вбачається, що 15.03.2025, о 22 год. 08 хв., у м. Кропивницькому по вул. Калініна, 13, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes Benz Е250, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotes 6820 та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

В ході перегляду оптичного диску, який доданий до протоколу судом встановлено, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд, ОСОБА_1 відразу погодився та вказав, що буде це робити в медичному закладі; ОСОБА_1 попрохав у працівників поліції трохи часу, щоб йому привезли води і він зміг випити пігулки, але інспектор поліції в категоричній формі заборонив йому пити пігулки перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння; в подальшому ОСОБА_1 ще декілька разів просить працівників поліції почекати, щоб йому привезли води, але це розцінено працівником поліції, як ухилення від такого проходження, що і стало підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП; під час складання протоколу ОСОБА_1 повідомляв, що відмовляється від складання протоколу.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Тобто, вказані вище обставини у сукупності вказують про недотримання працівником поліції вимоги Інструкції, оскільки, після відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager Alcotest 6820 і бажання ОСОБА_1 пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, суд переконаний, що працівник поліції помилково встановив вище описані дії ОСОБА_1 , такими, що спрямовані на затягування у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння та ухилення від такого огляду, більше того, ОСОБА_1 неодноразово наголошував на бажання пройти такий огляд. Окрім цього, Інструкція передбачає, що особа має пройти огляд на стан сп`яніння не пізніше двох годин з моменту зупинки, а враховуючи, що о 22 год. 08 хв. ОСОБА_1 було зупинено, а 22 год. 31 хв. інспектором поліції вже був складений протокол, тому, суд переконаний, що працівники поліції мали і повинні були надати ОСОБА_1 час для вживання води та пігулок, враховуючи те, що фактичний час зупинки дозволяв це зробити.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1 рішення).

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання, зокрема позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, тому у згідно висловленої ЄСПЛ позиції у справі «Надточій проти України» ця справа за своєю суттю є кримінальною, а також, що зазначене адміністративне правопорушення фактично мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

Так, згідно висновків, які зроблені Верховним Судом колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 23 червня 2020 року у справі № 159/3738/16-к, провадження № 51-9229км18 - обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Згідно п. 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №208/712/19 уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази.

Наведені вище обставини свідчать про недодержання працівником поліції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 , а отже, усі докази, які зібрані працівниками поліції є недопустимими, що тягне за собою закриття провадження у справі та справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 33, 130, 283-291 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Катерина Сергіївна Юр`єва