Провадження № 3/761/3436/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року, суддя Шевченківського районного суду м. Києва Трубніков А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Шевченківського УП ГУНП у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово безробітньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст .51 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

15 квітня 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 18.03.2025 року серії ВАД №626055 відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.51 КУпАП, справа №761/15047/25, провадження №3/761/3436/2025.

Крім того, 15 квітня 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 18.03.2025 року серії ВАД №626056 відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.51 КУпАП, справа №761/15051/25, провадження №3/761/3438/2025.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 29.04.2025 року вищевказані протоколи про адміністративне правопорушення було об`єднано у одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №626055 від 18.03.2025 року ОСОБА_1 , 11.02.2025 року о 23 годині 13 хвилин, за адресою: м.Київ, вул. Парково-Сирецька, 12, здійснила крадіжку товару з магазину «Фора» на загальну суму, 151,84 грн без ПДВ, чим вчинила дрібне викрадення майна, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП.

Між тим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №626056 від 18.03.2025 року ОСОБА_1 06.02.2025 року о 23 годині 41 хвилині у м.Києві по вул.Парково-Сирецька, 12 здійснила крадіжку товару з магазину «Фора» на загальну суму 194, 24 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання не прибула.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003, справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлялася про час та дату розгляду справи, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги, що участь особи при розгляді справ за ст.51 КУпАП, хоч і є обов`язковою, однак в розумінні вищезгаданих норм не може превалювати над суспільним інтересом, що у даній категорії справ потребує належного захисту, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу наступних висновків.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст.. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна, а ч. 3 цієї статті відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №626055 від 18.03.2025 року, електронний рапорт, заяви ОСОБА_2 , довідки про вартість викраденого товару, рапорту ДОП Шевченківського УП ГУНП у м.Києві, письмові пояснення ОСОБА_1 , копія паспорту ОСОБА_1 , довідки ДОП Шевченківського УП ГУНП у м.Києві Мірзоєва О., протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №626056 від 18.03.2025.

З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, доходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП, є доведеною повністю.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховую дані про особу ОСОБА_2 , обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, ступінь вини особи, доходжу до висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту.

З врахуванням вимог ст. 23 КУпАП, призначене судом адміністративне стягнення буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

За таких обставин, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» із ОСОБА_2 стягується судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 276-280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Андрій ТРУБНІКОВ