Справа № 711/1392/25
Номер провадження 3/711/689/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суд м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області (протокол серії ВАВ № 028356), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП в матеріалах справи відсутні, офіційно не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 12.02.2025, близько 14:00 години, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , ухилився від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого не забезпечує належний контроль за навчанням дитини та здійснює недостатній догляд.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене

ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Адміністративна справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси 20.02.2025. Постановою суду від 21.02.2025 матеріали повернуті до ЧРУП ГУНП в Черкаській області для належного дооформлення, за результатами якого повторно надійшли до суду 13.03.2025.

ОСОБА_1 на призначені дати судового розгляду 26.03.2025, 10.04.2025 та 29.04.2025 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у належний спосіб шляхом направлення повідомлення на вказаний у протоколі контактний номер мобільного телефону, підтвердженням чому є відповідні довідки про доставку. Також судові повістки на його ім`я були направлені за адресою, вказаною в матеріалах справи, однак конверти повернулися на адресу суду без отримання ОСОБА_1 , з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно із ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 тричі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направив, суд розцінює його поведінку як ухилення від прибуття до суду і уважає за можливе розглянути цю справу за його відсутності у судовому засіданні, оскільки надмірне і безпідставне затягування розгляду справи може призвести до закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений про направлення матеріалів відносно нього на розгляд до суду.

Таким чином, суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд справи відносно нього. У свою чергу, ОСОБА_1 , достеменно знаючи про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив достатніх і розумних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративне правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні 26.03.2025 завідувач сектору роботи з дітьми, які потрапили у складні життєві обставини, відділу захисту прав дітей служби у справах дітей Черкаської міської ради ОСОБА_3 пояснила, що родина ОСОБА_4 потрапила в поле зору Служби у травні 2023 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Батьки розлучені, проте проживають спільно в найманій однокімнатній квартирі разом з дітьми. Належних умов для проживання дітей створити не можуть, при відвідуванні їхнього місця проживання у лютому 2025 року було виявлено, що в квартирі безлад, таргани, клопи та бруд, несвіжа постільна білизна, кухонні шафи з поламаними дверцятами, відсутній необхідний запас продуктів для дітей. У кімнаті є двоповерхове ліжко, на нижньому ярусі якого сплять одразу дві дитини. Умови для навчання та відпочинку дітей, зокрема, школяра ОСОБА_2 , також не створені, у нього відсутній окремий стіл для навчання. Мати ОСОБА_5 отримує за рахунок соціальної допомоги близько 16 тисяч гривень на місяць, з яких половину віддає за оренду квартири. Тато ОСОБА_1 не працює, оскільки переховується від ТЦК, аліменти на дітей не сплачує. Є ймовірність, що батьки часто вживають алкоголь, до них додому приходять сторонні особи. ОСОБА_5 у минулому році була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Щодо ОСОБА_2 зазначила, що дитина часто не відвідує школу, домашнє завдання батьки з ним не виконують, ним ніхто не займається, а тому він дуже відстає у навчанні і розвитку від своїх однолітків. Випадок з родиною класифікувала як складний, батьки мають низький батьківський потенціал, від співпраці із Центром соціальних служб сім`я відмовилась.

Також в судове засідання з`явився інспектор СЮП ВП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції Б. Ромашина, який зазначив, що 12.02.2025 він разом із класним керівником ОСОБА_2 відвідав місце проживання родини ОСОБА_4 та склав щодо ОСОБА_1 адміністративний протокол. Батьки були вдома, син ОСОБА_8 у школі. Сім`я проживає в одній кімнаті, загалом у квартирі безлад та брудно, стоїть неприємний запах, на кухні помітив порожні пляшки з-під алкоголю. Зазначив у протоколі дату вчинення правопорушення 12.02.2025, тому що саме в той день безпосередньо потрапив у місце проживання ОСОБА_1 .

У судове засідання 29.04.2025 з`явилася класний керівник 1-А класу Черкаської ЗОШ № 18, де навчається ОСОБА_2 - ОСОБА_9 , яка розповіла, що ОСОБА_8 дуже тиха дитина, яка має значні затримки у розвитку та логопедичні проблеми - не вимовляє половину літер абетки, до цього часу не вміє читати, спочатку навіть кулькову ручку не вмів тримати, був узагалі не підготовлений до школи. Від нього постійно ішов неприємний важкий запах тютюну, не завжди має охайний вигляд, іноді може вдарити інших дітей чи вжити нецензурні вирази, через що діти в класі не хочуть з ним спілкуватися. У жовтні 2024 року почав відвідувати шкільну приватну групу продовженого дня, яка діє до 16 години. Хоча дитину після уроків постійно забирала мама, кілька разів вчителька була змушена особисто відводити його додому, оскільки батьки по ОСОБА_10 не приходили, на телефонні дзвінки не відповідали, вхідні двері, незважаючи на тривалий стук і відчинені вікна, ніхто не відчиняв, тому ОСОБА_10 довелося залишити разом із сусідами на лавочці біля будинку. При цьому мешканці будинку несхвально відгукувалися про маму хлопчика і говорили, що його не вперше приводять додому чужі люди. Мама має кілька номерів телефону, однак на жодний не відповідає, тато теж через раз бере слухавку. Одного разу ОСОБА_9 вдалося потрапити до квартири родини ОСОБА_4 , що знаходиться на першому поверсі, щоб поспілкуватися з батьками про їхнє безвідповідальне ставлення до дитини. Тоді вона помітила, що умови проживання жахливі, ремонту немає, стіни обдерті, холодильник старий та не працює, дуже брудно. Пізніше вони із соціальним педагогом ще кілька разів відвідували родину. Виявилося, що вдома дитина дуже неслухняна, на маму не реагує, авторитетом для нього є тато. Єгор іноді скаржиться, що вдома немає чого їсти, перекуси в школу батьки йому не готували або давали недитячу їжу, тому дитина постійно голодна, розповідає, що в них немає грошей, хоча це не відповідає дійсності. ОСОБА_9 не раз телефонувала до батьків та просила давати дитині школу в перекус, після чого мати почала готувати, але не часто, синові в школу їжу. Часто ОСОБА_8 пропускає уроки за станом здоров`я, разом з тим, матір завжди телефонує та попереджає, що дитини не буде в школі і пояснює чому саме. Зараз ОСОБА_8 також відсутній у школі, ОСОБА_5 повідомила, що в нього розлад шлунку. Проблеми зі здоров`ям такого роду у нього виникають дуже часто, що, на думку ОСОБА_9 , є наслідком неналежного харчування дитини. Також ОСОБА_8 має проблеми із зором та слухом, потребує огляду лікарів.

Протягом жовтня 2024 року вчителька тричі відводила ОСОБА_10 додому, тому що батьки його не забирали зі школи, після чого почала писати доповідні записки керівництву школи, повідомила про цю ситуацію у Службу у справах дітей. За наслідками такого реагування з березня 2025 року ситуація щодо забезпечення ОСОБА_10 необхідними умовами для навчання покращилась. ОСОБА_11 вигляд ОСОБА_10 став набагато охайніший, ходить у чистому одязі, підстрижений, батьки йому купили нову шкільну форму, куртку, дитина має із собою нормальну їжу для перекусів, з ним виконують домашнє завдання, хоча й не систематично. ОСОБА_12 постійно забирає дитину зі школи, ОСОБА_9 максимум переводить його через дорогу біля школи, де його зустрічає мама.

Разом з тим, прийнятного покращення рівня навчання дитини не відбулося, систематично вдома із ним не займаються, проте у квітні було помітно, що тато займався з ним прописом та математикою. Крім того, у першому півріччі навчального року шкільний логопед зібрав обмежену групу діток для занять, яку відвідував і ОСОБА_13 , доки не почав порушувати дисципліну. Виконання дитиною логопедичних вправ вдома ніхто не контролює, на заняттях ОСОБА_8 заважає логопеду працювати з іншими дітьми, на прохання вплинути на нього або бути присутніми на заняттях батьки не реагують, тому логопед відмовила ОСОБА_10 у заняттях, однак батьки не вбачають у тому проблеми і стверджують, що займатимуться з приватними фахівцями, хоча об`єктивно фінансів для цього у них немає.

Загалом ОСОБА_9 охарактеризувала ОСОБА_2 як дитину, яка має покращення в навчанні виключно завдяки школі, а не батькам. ОСОБА_14 любить співати, танцювати, малювати, ліпити, йому придбали нові фломастери, пластилін, йому подобається фізкультура. Елементарним правилам ввічливості навчений. Разом з тим, у нього погіршується дисципліна в школі, на уроках часто заважає вчителю та іншим дітям, може голосно співати чи розмовляти, на перервах занадто активний, б`ється з дівчатками, тому поряд з ним ніхто не хоче сидіти. З іншими проблемними дітьми він не спілкується, однак якщо його не контролювати, хлопчик може легко потрапити під поганий вплив. Через низький рівень навчання перехід у другий клас для нього під великим питанням, для цього з дитиною потрібно провести значний обсяг роботи. Шкільний психолог зазначала, що дитина перезбуджена, нервова. Хлопчик потребує огляду окуліста, отоларинголога, мама обіцяла, що звернеться з ним до лікарів, запевняла класного керівника, що вони з чоловіком будуть покращувати ситуацію з місцем проживання та ретельніше займатися вихованням дітей.

Суд, заслухавши працівника поліції, представника служби у справах дітей, класного керівника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання та догляду дітей проявляється у вигляді: залишення впродовж тривалого строку дітей без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дітям безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у прямому чи непрямому умислі або різних формах бездіяльності, пов`язаних з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція вказаної вище статті КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення уповноваженою особою, яка склала протокол, надано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 028356 від 12.02.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-копію паспорта ОСОБА_1 ;

-копію актового запису про народження ОСОБА_2 ;

-копію листа служби у справах дітей Черкаської міської ради від 24.02.2025 до ЧРУП ГУНП в Черкаській області щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за неналежне виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, у тому числі ОСОБА_2 ;

-копію наказу служби у справах дітей Черкаської міської ради № 199-0 від 24.12.2024 про взяття на облік ОСОБА_2 як дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах;

-копію характеристики на учня 1-А класу Черкаської спеціалізованої школи № 18 ім. В. Чорновола ОСОБА_2 , відповідно до якої сім`я є багатодітною, але статус офіційно не встановлений. В однокімнатній квартирі проживає п`ять осіб, а тому замало вільного простору для дітей, санітарні умови проживання задовільні, з боку батьків відсутній постійний контроль за успішністю дитини в школі і виконанням домашніх завдань.

Крім того, за результатами дооформлення справи інспектором СЮП ВП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Б. Ромашиною до матеріалів адміністративної справи долучено рапорт від 11.03.2025 та письмове пояснення класного керівника ОСОБА_2 ОСОБА_9 від 10.03.2025.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 184 КУпАП, доведена повністю.

На переконання суду, рівень навчання ОСОБА_2 , стан дотримання дисципліни у школі, умови проживання, рівень виховання малолітнього ОСОБА_2 свідчать про невжиття його батьками, зокрема ОСОБА_1 , заходів щодо покращення стану здоров`я і лікування дитини, опанування шкільної програми, створення належних побутових умов для відпочинку і навчання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме те, що ухилення від виконання покладених на ОСОБА_1 батьківських обов`язків було вчинене відносно його малолітньої сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу порушника, який офіційно не працює, умовами проживання і розвитку дитини не опікується і не цікавиться, беручи до уваги ступінь її вини, сімейний та майновий стан, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Такий вид впливу, на думку суду, є достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн., оскільки судом не встановлено підстав для її звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 22, 33, 184, 254, 256, 279, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягненняу виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Реквізити для сплати: одержувач платежу ГУК у Черк. обл./тг м. Черкаси/21081100, , банк отримувача Казначейство України, МФО: 899998, рахунок отримувача UA0023759.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Реквізити для сплати: одержувач платежу ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації 22030106.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу, що становитиме 1 700 (одну тисячу сімсот) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко