Справа № 136/570/25
провадження №3/136/169/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Іванець О.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, не працюючого, такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності

за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справ про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130, ч.5 ст. 126, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Судом встановлено, що 14.03.2025 о 17:50 год. в с. Брицьке по вул. Івана Богуна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального приладу Алкотест Драгер 6810, результат 3,01 ‰. Тест №3161. Правопорушення вчинено двічі протігом року. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Також, 14.03.2025 о 17:50 год. в с. Брицьке по вул. Івана Богуна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії "В", позбавлений права керування, чим порушив вимоги п. 2.1 А ПДР України. Порушення вчинено повторно протягом року. Раніше ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ст. 126 ч. 4 КУпАП 06.09.2024 (серія ББА 336979). Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

Надалі, 19.03.2025 о 16:21 год. в с. Брицьке по вул. Молодіжна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії В, позбавлений права керування, чим порушив вимоги п. 2.1 А ПДР України. Порушення вчинено повторно протягом року. Раніше ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ст. 126 ч. 4 КУпАП 06.09.2024 (серія ББА 336979) . Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 22.03.2025 о 22:00 год. в АДРЕСА_1 за місцем спільного проживання, вчинив відносно співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме погрожував та висловлювався нецензурною лайкою. Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, при підготовці справи про адміністративні правопорушення до розгляду, суддя приходить до висновку про доцільність об`єднання даних справ в одне провадження, а також присвоєння Єдиного унікального номеру судової справи №136/570/25 (провадження № 3/136/169/25).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (у протоколі про адміністративне правопорушення та засобами поштового зв`язку). Клопотання про відкладення судового засідання не подано, причини неявки не повідомлені.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення та про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не подав письмових заперечень проти протоколів, пояснень та доказів, до суду не з`явився, отож його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. У зв`язку з цим суд розглядає вказану справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення правопорушень, передбачених частинами 2-4 цієї статті та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Нормами ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, та тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачаються склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.3 ст. 130 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а його вина у вчиненні даних правопорушень доведена наступними доказами:

- даними, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААБ №312500 від 14.03.2025, ААД №134193 від 14.03.2025, ААД №134163 від 19.03.2025 та ВАД №669661 від 23.03.2025, у яких викладені вищевказані обставини;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.03.2025, де вказані наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких зазначено про те, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою приладу алкотестер Drager 6810. Результат 3,01 ‰. З результатами згоден, про що міститься підпис ОСОБА_1 ;

- роздруківкою з приладу Alcotest Drager 6810 від 14.03.2025, де зафіксовано результати тесту 3,01 ‰;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4271446 від 14.03.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан сп`яніння;

- довідкою т.в.о. начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до якої ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності: за ч. 1 ст. 130 КУпАП Липовецьким районним судом Вінницької області від 22.10.2024 (справа №136/1767/24, накладено стягнення у виді штрафу 17000 грн.); за ч. 1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП Липовецьким районним судом Вінницької області від 27.11.2024 (справа №136/2199/24, накладено стягнення у виді штрафу 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 5 років); за ч. 1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП Липовецьким районним судом Вінницької області від 02.12.2024 (справа №136/1810/24, накладено стягнення у виді штрафу 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 5 років); за ч.5 ст. 126 КУпАП Липовецьким районним судом Вінницької області від 12.06.2023 (справа №136/995/23, накладено стягнення у виді штрафу 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 5 років); 06.09.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу 20400 грн. Посвідчення водія не отримував;

- рапортом співробітника поліції від 23.03.2025;

- письмовими поясненями та заявою ОСОБА_2 .

Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за аналогічні правопорушення та факти керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинені повторно протягом року, що є порушеннями пунктів 2.1 "а" та 2.9 ПДР, також факт вчинення домашнього насильства, а як наслідок утворює склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Оскільки відповідальність, передбачена ч. 3 ст.130 КУпАП є більш суворою, ніж за ч. 5 ст. 126 та ч.1 ст. 173-2 КУпАП, стягнення має бути накладено в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яке необхідно призначити правопорушникові, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 років без конфіскації транспортного засобу, адже матеріали справи не містять будь-яких відомостей, які б свідчили, що автомобіль належить саме ОСОБА_1 .

Крім того, у протоколах про адміністративні правопорушення вказано, що автомобіль належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 221, 251-252, 276, 283-284, 294, 307-308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження матеріали справ про адміністративні правопорушення за номерами №136/570/25 (провадження №3/136/169/25) , №136/571/25 (провадження №3/136/170/25), №136/572/25 (провадження №3/136/171/25) та №136/574/25 (провадження №3/136/172/25) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та присвоїти єдиний унікальний номер судової справи №136/570/25 (провадження №3/136/169/25).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду.

Суддя О.Д. Іванець