Справа № 758/5989/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О. І., за участю прокурора Шкурпело Р.В., особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , представника особи - адвоката Польської М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно директора Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» Науково-технологічного комплексу «Інститут монокристалів» Національної академії наук України ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №415 від 24 квітня 2025 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» Науково-технологічного комплексу «Інститут монокристалів» Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 04.04.2024 о 12:40 несвоєчасно, без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Польська М.О. підтримали подані на адресу суду пояснення, відповідно до яких вину визнає та розкаюється, однак просить суд врахувати службову записку від 08.04.2025 року № 10-24/1/д, відповідно до якої 29 березня 2024 року на території НДІ мікроприладів сталася масштабна техногенна аварія, яка призвела до повного знеструмлення об`єкта. Унаслідок проведення несанкціонованих землерийних робіт на будівельному майданчику житлового комплексу «Діброва Парк» було грубо пошкоджено високовольтні силові кабелі (10 кВ), якими здійснюється живлення підстанції ТП8 від ТП3798, що розташована на території ДП «НДВК«Пуща-Водиця». Аварія спричинила критичні пошкодження трансформаторів ТМ 10/0,4 на підстанції TП8, включаючи вихід із ладу силових запобіжників 10 кВ, вимірювальних трансформаторів напруги та струму. Ситуація була настільки серйозною, що виникла пряма загроза зупинки всіх науково-дослідних процесів та збереження технічної інфраструктури інституту. Для ліквідації наслідків аварії було мобілізовано весь штат технічного персоналу, який у цілодобовому режимі, без вихідних, працював над відновленням пошкоджених елементів енергопостачання. Ремонтні роботи потребували значних матеріальних витрат, залучення зовнішніх ресурсів та максимальної технічної зосередженості. Унаслідок цієї аварії з 29.03.2024 по 03.04.2024 включно весь НДІ мікроприладів залишався без електропостачання, що серйозно ускладнило як поточну діяльність інституту, так і збереження його технічних систем. Оскільки, ОСОБА_1 є директором підприємтсва, та відповідно до посадової інструкції директора ДП «НДІ мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів України» Директор ДП НДІ МП здійснює поточне керівництво підприємством організує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством України та статутом Підприємства. Директор ДП НДІ МП організує роботу за напрямками діяльності підприємства і відповідає за результати його діяльності. ОСОБА_1 не міг покинути підприємство поки не була виправлена аварійна ситуація, а отже доступу до мережі інтеренет не мав. Таким чином, декларацію дійсно подав лише 04.04.2025, що було обумовлено зазначеними у службовій записці обставинами, відтак не мав прямого умислу на її неподання. У відповідності до ст. 22 КУпАП просили звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У судовому засіданні 02.05.2025 прокурор Шкурпело Р.В. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діяння, передбаченого частиною 1 статтею 172-6 КУпАП.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, а відповідальність настає за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно матеріалів справи, відповідно до розпорядження Президії Національної академії наук України від 03.04.2019 № 223 ОСОБА_1 з 08.04.2019 призначено директором Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» Науково-технологічного комплексу «Інститут монокристалів» Національної академії наук України відповідно до укладеного контракту (а.с.28-34).

Згідно розпорядження Президії Національної академії наук України від 05.03.2024 №151 з директором ОСОБА_1 переукладено контракт на новий термін (а.с.27).

Відповідно до контракту від 06.03.2024 (а.с.35-41) термін дії такого становить з 08.04.2024 по 07.04.2029.

Відповідно до Статуту Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» Науково-технологічного комплексу «Інститут монокристалів» підприємство є державною науковою установою, що заснована на державній власності, перебуває у віданні Національної академії наук України, є суб`єктом Державної наукової установи «Науково-технологічний комплекс «Інститут монокристалів» Національної академії наук України» (п. 1.1.). Організаційно-правова форма Інституту державне підприємство (1.2.). Підприємство було створено наказом МЕП СРСР № 486 від 05.09.1966 та іменувався «Київський науково-дослідний інститут мікроприладів». У 1992 році Підприємство перейменовано у державне підприємство «Науково-дослідний інститут мікроприладів». Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 № 140-р та спільним наказом Національної академії наук України і Міністерства промислової політики України від 24.03.2004 № 98/135 державне підприємство «Науково-дослідний інститут мікроприладів» передано у відання Національної академії наук України та включено до складу Науково-технологічного комплексу «Інститут монокристалів» НАН України (п.1.3.).

Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Частиною 5 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що дія розділу VII цього Закону не поширюється на: посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері науки (крім президентів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, перших віце-президентів, віце-президентів та головних учених секретарів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, інших членів Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук, обраних загальними зборами Національної академії наук України та національних галузевих академій наук відповідно, керівників науково-дослідних інститутів та інших наукових установ).

Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» Науково-технологічного комплексу «Інститут монокристалів» Національної академії наук України, яке є юридичною особою публічного права, є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією та будучи керівником науково-дослідного інституту, яким є підприємство є суб`єктом декларування.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 448/21 «Про затвердження Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру.

Відповідно до розділу II вказаного порядку суб`єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб`єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).

Пунктом 1 частини 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і на даний час.

Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 № 2115-IX установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.

Абзацом 4 частини 27 Розділу Х «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону). Строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік становить до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2024 року.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік (ідентифікатор документа - 418845с-5156-418-9336-), лише 04.04.2024 о 12:40, а отже несвоєчасно.

Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру, які вчиняв ОСОБА_1 за період з 31.12.2023 по 31.03.2025, останній розпочав роботу по заповненню/перегляду розділів документа - 4f18845c-5156-4180-9336-е лише 04.04.2024, шляхом натискання кнопки «Нова декларація на основі цієї». Дата реєстрації у Реєстрі 01.03.2019.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що йому відомо, що на нього як директора Підприємства поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». Щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік подав несвоєчасно, а саме 04.04.2024 через періодичну відсутність електроенергії на Підприємстві та у місті Києві. Також ОСОБА_1 зазначив, що умислу несвоєчасно подавати декларацію у нього не було. У подальшому зобов`язався неухильно дотримуватися термінів подачі декларації. Порушення термінів подачі декларації визнає, однак з причин перебоїв електроенергії на підприємстві та у місті в цілому.

У відповідності до протоколу №415 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 24 квітня 2025 року - ОСОБА_1 04.04.2024 о 12:40 несвоєчасно, без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік.

Відображене у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з якої вбачається, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік 04.04.2024 року 12 год. 40 хв.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні та у своїх поясненнях, ОСОБА_1 зазначив, що оскільки 29 березня 2024 року на території НДІ мікроприладів сталася масштабна техногенна аварія, яка призвела до повного знеструмлення об`єкта, з 29.03.2024 по 03.04.2024 включно весь НДІ мікроприладів залишався без електропостачання, ОСОБА_1 не міг покинути підприємство поки не була виправлена аварійна ситуація, а отже доступу до мережі Інтеренет не мав. Таким чином, декларацію дійсно подав лише 04.04.2025, що було обумовлено зазначеними у службовій записці обставинами, відтак не мав прямого умислу на її неподання.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності

Так, для кваліфікації діяння за частиною першою статті 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом, та поважності причин такого своєчасного неподання.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

У той же час, переліку поважних причин у розумінні ч. 1 ст. 172-6 КУпАП законом не встановлено. Отже, поважність несвоєчасного подання декларацій у кожному окремому випадку має визначатись залежно від конкретних обставин кожної справи.

ОСОБА_1 був обізнаний з вимогами щодо подання щорічної декларації, оскільки неодноразово подавав такі декларації у попередні роки. Крім того, інформація щодо відновлення декларування знаходиться у відкритому доступі, тому ОСОБА_1 мав можливість з`ясувати строки подання щорічної декларації, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Щодо відсутності електропостачання на підприємстві за період з 29.03.2024 по 03.04.2024, що підтверджується службовою запискою від 08.04.2025 року № 10-24/1/д, зазначене не може вважатися поважною причиною, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті у будь-якому місці.

Окрім того, до 29.03.2024 не встановлено, що ОСОБА_1 не мав доступу до офіційного веб-сайту Національного агентства, а отже мав можливість подати декларацію завчасно.

Суд дійшов висновку, що матеріали, зібрані у справі, а саме дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 415 від 24.04.2025; відомостях з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , доводять наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення та рівень правосвідомості, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність обтяжуючих вину обставин, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи наявність негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення та те, що правопорушник вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах мінімальної межі санкції статті у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу не встановлено.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 172-6, 221, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя О. І. Якимець