ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7056/25
провадження № 3/753/3243/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 10 квітня 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2025 року серії ВАД № 630175, ОСОБА_1 16 березня 2025 року, за адресою: м. Київ, вул. Лісова, вигулювала собак по кличці «Кай» та «Герда» без поводків та намордників, внаслідок чого «Кай» та «Герда» покусали німецьку вівчарку на прізвисько « ОСОБА_2 », який належить ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила правила вигулу собак, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Під час судового засідання ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, що стосується перебування її собак по кличці «Кай» та «Герда» під час події без повідка та намордника не заперечила. Пояснила суду, що в один момент перебуваючи у лісі належні їй собаки накинулися на сімейну пару та їх собаку, що призвело до травмування останніх.

Потерпіла ОСОБА_3 суду розповіла, що до моменту виникнення розглядуваної події вона з чоловіком вигулювала на повідку свого собаку німецьку вівчарку на прізвисько « ОСОБА_2 ». Знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Лісова, несподівано вибігли дві собака та схватили зубами шию її пса. Вона (потерпіла) намагалася відштовхнути собак, проте сама отримала тілесні ушкодження.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши потерпілу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суддя дійшла до наступного висновку.

Згідно з ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами ст. 154 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Відтак, об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях (формальний склад); 2) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну (матеріальний склад).

Диспозиція норми ст. 154 КУпАП є бланкетною нормою та відсилає до інших актів законодавства, або ж рішень органів місцевого самоврядування

Статтею 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено особливості утримання домашніх тварин. Так, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону. Домашніх тварин дозволяється утримувати у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні показаннями останньої та потерпілої, а також матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Зокрема протокол серії ВАД № 630175 офіційно фіксує факт неправомірних дій та є одним із джерел доказів, що описує подію правопорушення. Згідно з рапортом від 16.03.2025 уповноваженою особою відділення поліції о 11 год. 54 хв. прийнято заяву-повідомлення та розпочато провадження.

Окрім того, суду надано заяву про вчинення адміністративного правопорушення, пояснення ОСОБА_1 та потерпілої, свідків, фотографії зі слідами укусів на шиї німецької вівчарки на прізвисько « ОСОБА_2 », копії міжнародних ветеринарних паспортів собак; копія паспорта ОСОБА_1 .

Так, у судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину визнала повністю та не заперечила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено судом, дві собаки по кличці «Кай» та «Герда», що належать ОСОБА_1 , гуляли у громадському місці без повідка та намордника. Внаслідок цього було завдано шкоди здоров`ю потерпілої та її собаці породи «німецької вівчарки».

Відтак, суддя вважає, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 154 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням вчиненого правопорушення, особи порушниці, ступеню її вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують її відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, що передбачено цією санкцією, із конфіскацією тварини, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

При вирішення питання щодо застосування конфіскації тварини суд, дійшов до таких висновків.

Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України (ч. 1 ст. 29 КУпАП).

За змістом частиною 3 цієї статті передбачено, що особливості порядку застосування конфіскації тварин встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 313 КУпАП постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Крім того, з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 КУпАП обов`язковою умовою, яка передує подальшій конфіскації є саме встановлення права власності на відповідні предмети.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 КУпАП конфіскація тварини є обов`язковою у випадку вчинення особою правопорушення, передбаченого цією нормою.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила приналежність собак їй, суд дійшов до висновку про необхідність конфіскації тварин, а тому відповідна санкція щодо ОСОБА_1 підлягає застосуванню.

Таке рішення суддя ухвалює з урахуванням того, що діяння ОСОБА_1 та умови утримання собак, створюють та в подальшому можуть створювати реальну небезпеку для людей (у тому числі дітей) та тварин, що перебувають/можуть перебувати в місцях загального користування, а отже тварин у власниці є необхідним конфіскувати як задля забезпечення безпеки громадян.

Одночасно, суддя зауважує, що у разі дотримання ОСОБА_1 правил утримання собак, наслідки, які настали у цій справі могли б не настати, оскільки вигул собак на поводку та наморднику, запобіг заданню тілесних ушкоджень собаці та її господарю.

Тому суддя вважає, що накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, а також характеру вчиненого правопорушення, особі порушниці, ступеню її вини, обставинам що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 3 ст. 154, статтями 9, 23,29,40-1, 251,252,280,283-285,313 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень, з конфіскацією тварин (двох собак породою метис, кличка «Кай» та «Герда»).

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 3 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО