Справа № 357/6458/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2025 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої вчителем у Білоцерківській гімназії-початковій школі, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 19.12.2009 Білоцерківським МВМ № 1 ГУМВС України в Київській області, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 714246 19.04.2025 близько 18:55 год ОСОБА_2 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час дії воєнного стану фотографував військову техніку за адресою: АДРЕСА_2 (аеродром). Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнала та пояснила наступне. Дійсно її син гуляючи із хлопцями по місту, дійшли до аеродрому, вони не знали, що гуляти там заборонено. Як пояснив син деякі із його друзів фотографувалися біля знаку «вхід заборонено», однак він ніяких фото та відео не робив. Вона перевіряла телефон сина, в якому не виявила фото, а також не було фото і у видалених.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за … ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Диспозицією ч. 3 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених ч. 3 та 4 ст. 173-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею встановлено, що складений стосовно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 3 ст. 256 КУпАП. Так, диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП, має бланкетний характер, оскільки відсилає до законів, які регулюють, обов`язки батьків по вихованню та розвитку дитини, а також в протоколі не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч. 3 ст. 184 КУпАП, не викладено даних про те, яке конкретно вчинено правопорушення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Суддя зазначає, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 посадовою особою, яка складала протокол, додано

письмові пояснення ОСОБА_4 від 19.04.2025 про те, що він із своїми друзями, перебуваючи на території аеродрому, робив знімки на яких зображені літаки та робив знімки на яких зображені літаки та знімав себе на «кружечках», які потім відправляв своїй дівчині. Вчинив ці дії тому що не думав, що ця територія являється військовим об`єктом;

письмові пояснення ОСОБА_5 від 19.04.2025 в тому, що він зі своїми друзями поїхали на аеродром в мікрорайон «Гайок» та не думали, що дана територія охороняється військовими. Підійшовши до знаку «Прохід та проїзд заборонено», вони сфотографувались біля нього і обійшли огорожу. Він не мав намір передавати дані та фотографії стороннім особам;

письмові пояснення ОСОБА_3 від 19.04.2025 про те, що прибувши з друзями на аеродром, підійшовши до знаку «Прохід заборонено», вони обійшли знак та попрямували до літака. Вони не були впевнені у тому, що цей об`єкт знаходиться під охороною військових. Він не мав на меті фотографуватись на військових об`єктах для передачі їх стороннім особам, які можуть загрожувати державі;

письмові пояснення ОСОБА_6 від 19.04.2025 проте, що перебуваючи на території аеродрому, вони були не впевнені, що це військовий об`єкт. Прогулюючись по території він робив фото та відео зйомку об`єкту для власного архіву без подальшого розповсюдження особам, які можуть загрожувати державі;

письмові пояснення ОСОБА_7 від 19.04.2025 про те, що, перебуваючи на території аеродрому він жодної фотографії не зробив, при цьому не мав мети здачі координатів розташування військових об`єктів.

Сукупність досліджених доказів не дає можливості судді зробити висновок про вчинення неповнолітнім ОСОБА_3 будь-якого правопорушення, передбаченого КУпАП, і як наслідок, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 КУпАП в діях його матері ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Аналізуючи фактичні дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що відсутні достатні дані, які б поза розумним сумнівом доводили наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За викладених обставин суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 184 ч. 3, 221, 246, ст. 247 п.1, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА