Справа № 202/3667/25
Провадження № 3/202/2320/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпра Шофаренко Ю.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні головного сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який служить у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді командира танку 1 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-16КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 55/25 від 02.04.2025 року, ОСОБА_1 , як тимчасово виконуючий обов`язки командира взводу умисно не вжив заходів щодо припинення адміністративного і кримінального правопорушення, які вчинив його підлеглий, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-16 КК України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В письмових поясненнях, ОСОБА_1 визнав свою вину повністю та просив розглядати справу у його відсутність, тому суд, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, розглянув справу за його відсутністю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідальність за ч. 2 ст.172-16 КУпАП настає за умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або не направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони правопорушення може проявитися тільки у суспільно небезпечній бездіяльності.

Для наявності складу даного правопорушення у будь-якій його формі потрібно встановити а) чи покладався на цю службову особу обов`язок вчинити певні дії, невчинення яких ставиться їй у вину, б) чи мала службова особа реальну можливість в конкретних умовах вчинити необхідні дії, в) чи справді не були виконані обов`язки, які покладені на цю службову особу.

Згідно з військовими статутами обов`язок вести роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, правопорушенням і злочинам серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини належать до загальних обов`язків командирів та інших прямих начальників командир повинен вимагати дотримання високої військової дисципліни від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення командир який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе за це відповідальність Обов`язки щодо припинення правопорушень серед військовослужбовців покладаються військовими статутами також на чергового частини, чергового роти та інших осіб зі складу добового наряду які мають підлеглих за своєю посадою в добовому наряді. Неприпинення правопорушення, що вчиняється підлеглим, означає потурання вчиненню його особою, яка була зобов`язана відвернути його (вжити заходів до його недопущення чи запобігання йому).

Відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командири, які не відреагували за наявності ознак правопорушення, несуть відповідальність згідно із законом.

Інше невиконання дій, які військова службова особа за своїми службовими обов`язками повинна була виконати, передбачає неприпинення нею грубих правопорушень, що не є злочинами.

Суб`єктом правопорушення є військовий начальник, з`єднання, начальник військової установи ЗС чи іншого військового формування (скажімо, ректор військової академії, начальник шпиталю, директор військового господарства, начальник військового ремонтного підприємства тощо), а також будь-яка військова службова особа.

З суб`єктивної сторони бездіяльність військової влади характеризується умисною або змішаною формою вини. При цьому ставлення військової службової особи до невиконання нею певних дій завжди є умисним.

Статтею 256 КУпАП встановлено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак фабула протоколу № 55/25 про військове адміністративне правопорушення від 02.04.2025 року та додані до протоколу матеріали не містять відомостей про службові обов`язки головного сержанта ОСОБА_1 , про підпорядкованість ОСОБА_2 головному сержанту ОСОБА_1 , не зазначено, які дії не вчинив головний сержант ОСОБА_3 для припинення правопорушення збоку солдата ОСОБА_4 .

Тобто протокол взагалі не містить відомостей з яких можно зробити висновок, що неприпинення правопорушення, що вчиняється підлеглим, потягло за собою потурання вчиненню його особою, яка була зобов`язана відвернути його (вжити заходів до його недопущення чи запобігання йому), тобто не розкриває суть інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції ч.2 ст.172-16 КУпАП, відповідальність за якою настає за умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду.

В матеріалах справи відсутні будь які докази які свідчать про умисне невиконання ОСОБА_1 своїх військових обов`язків, що тягне за собою відповідальність згідно ч. 2 ст.172-16 КУпАП.

З урахуванням наведеного вважаю, що в протоколі № 55/25 від 02.04.2025 не були в повному обсязі дотримані вимоги ст. 245, 280 КУпАП, а саме, не було перевірено належним чином наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, так як в діях останнього відсутня суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків та характеризується наявністю вини у формі умислу.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом» вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-16 КУпАП.

Суд наголошує на тому, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, суд вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-16 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 247, 256, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно головного сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-16 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпра протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: Юрій ШОФАРЕНКО