Справа № 638/341/25
Провадження № 3/638/220/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 травня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., за участю секретаря судового засідання Дрозденко У.С., адвоката Бабаскіна К.С., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив, за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП),

встановив:

До суду надійшли адміністративні матеріали від Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №205471 від 26.12.2024, 23.12.2024 о 03:10:00 у місті Харків по вулиці Клочківській, 59, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi Allroad, ДНЗ НОМЕР_1 (належить ОСОБА_2 ) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alco test7510 ARLM-0336, результат огляду 2,31% проміле. Водій з результатом не погодився та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНКЛ за адресою: місто Харків, вулиця Ахієзерів, 18 а, у лікаря-нарколога. Згідно з висновком №3591 від 23.12.2024 водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП України.

Представник ОСОБА_1 надав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись, зокрема, на те, що перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння не підтверджуються вказаним в фабулі протоколу висновком, оскільки такий висновок є безвідносним до ОСОБА_1 (зазначено неправильний рік народження ОСОБА_1 , а саме замість 1998 зазначено 1997) та у зв`язку із процесуальними порушеннями він не може бути належним та допустим доказом підтвердження стану сп`яніння ОСОБА_1 (в порушення пунктів 17, 20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція) висновок № 3591: не повідомлявся ОСОБА_1 в присутності поліцейського та не складався в присутності поліцейського; не містить запису про те, що з його змістом був ознайомлений ОСОБА_1 (графа 11 висновку); не видавався ОСОБА_1 взагалі відразу після проведеного огляду також в присутності поліцейського).

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Захисник Заярного І.В. у судовому засіданні 23.04.2025 підтримав клопотання про закриття провадження у справі та обставини, зазначені в його обгрунтування, справу просить закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП України, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників провадження, суд керується таким.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (пункт 1.3 ПДР України).

Відповідно до п.п. а п. 2.9. ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність згідно з частиною першою статті130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується такими доказами у їх сукупності:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 205471 від 26.12.2024;

- результатами тесту Drager Alco test7510 ARLM-0336 №607 (2,31% проміле);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних заходів;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3591 від 23.12.2024;

- рапортом інспектора взводу №1 роти № 6 батальйону № 3 УНП в Харківській області ДППст. лейтенанта поліції В. Славгородського від 26.12.2024;

- відеозаписом бодікамер;

- довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 від 24.01.2018.

За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І і положеннями розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, із застосуванням технічних засобів відеозапису або у присутності двох свідків, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом із тим, доказів порушення вимог зазначеної статті під час такого огляду до матеріалів справи не надано. Щодо тверджень адвоката Заярного І.В. про те, що у висновку зазначено інший рік народження ОСОБА_1 та недотримання пунктів 17, 20 Інструкції, суд зазначає, що самі тільки ті обставини, на які посилається адвокат не впливають на достовірність результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, висновку лікаря не спростовують, до порушення прав ОСОБА_1 під час такого огляду не призводять, а тому суд не може визнати такий доказ недопустимим та дійти висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, результати двох, передбачених діючими нормами, процедури підтвердили перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння.

У рішенні «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно з положеннями статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

З урахуванням викладеного, для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатньою мірою відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно достатті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 130, 251, 283, 284, 285, 287 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до положень статтей 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 80 копійок.

Реквізити для сплати штрафу та судового збору розміщені на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду м. Харкова у розділі «Громадянам», підрозділи "Сплата штрафів" та "Сплата судового збору за рішеннями про стягнення судового збору на користь держави" (веб-адреса сторінки: https://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Штраф вноситься порушником в установу банку України та має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у цій постанові.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя О. В. Малахова