Номер провадження: 33/813/756/25
Номер справи місцевого суду: 501/8/25
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльова О.Г., за участі секретаря судового засіданняХангельдян К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2025, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Встановлено, що 10.12.2024 р. о 13:40 год. ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні навчального закладу ЧМФК ОНМУ під час словесної сварки з викладачем закладу ОСОБА_2 висловлював слова грубої нецензурної лайки чиплявся до нього, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що відповідальність передбачена ст. 173 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності. Визнати винним ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 173 та ст. 185-3 КУпАП, визнати винним свідка ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173-1 КУпАП.

Доводи обґрунтовує тим, що судове засідання від 24.01.2025 велося без фіксації технічними засобами та відсутній журнал судового засідання, що суперечить чинним нормам законодавства України.

Суддя безпідставно долучив до матеріалів справи клопотання ОСОБА_2 з аудіо записом події, оскільки копію аудіо запису мені не було надано.

Зазначає, що свідок ОСОБА_3 є колегою-викладачем ОСОБА_2 , а тому надав у суді неправдиві покази.

Також районний суд не взяв до уваги версію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того вказує на те, що сплив строк притягнення його до адміністративної відповідальності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №169170 від 30.12.2024 року ОСОБА_1 10.12.2024 р. о 13:40 год. перебуваючи у приміщенні навчального закладу ЧМФК ОНМУ під час словесної сварки з викладачем закладу ОСОБА_2 висловлював слова грубої нецензурної лайки чиплявся до нього, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що відповідальність передбачена ст. 173 КУпАП.

Диспозицією ст. 173 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується:

- показами допитаногов судовому засіданні потерпілого ОСОБА_2 , який суду пояснив, що о 13.10 год. закінчились заняття, син притягуваного не виконав домашнє завдання, про що він сказав і останній обурився. Пізніше, приблизно о 13:40 год. прийшов ОСОБА_1 та почав голосно висловлювати погрози із вживанням нецензурної лайки, хапав його за светр в присутності сина, який також вживав слова грубої нецензурної лайки. Під час конфлікту до аудиторій зайшов ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 продовжував вести себе неадекватно;

- показами свідка ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що працює в коледжі разом з ОСОБА_2 10.12.2024 року був присутній на робочому місці. Бачив в коридорі коледжу ОСОБА_1 , його сина та потерпілого. Коли почув слова нецензурної лайки повернувся до класу, де побачив обопільне штовхання, та почув, як ОСОБА_1 висловлюється на адресу ОСОБА_2 вживаючи грубу нецензурну лайку, зробив останньому зауваження, але той не реагував та не припинив свої дії. ОСОБА_3 доповів адміністрації закладу про подію;

- протоколом серії ВАД №169170 від 30.12.2024 року;

- заявою від 19.12.2024 року.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що судове засідання від 24.01.2025 велося без фіксації технічними засобами та відсутній журнал судового засідання, не заслуговують на увагу, оскільки нормами КупАП не передбачено здійснення фіксування судового процесу, а апелянт робить посилання на статті з Кодексу про адміністративне судочинство України (КАСУ).

Щодо доводів відносно того, що суд першої інстанції безпідставно долучив до матеріалів справи клопотання ОСОБА_2 з аудіо записом події, оскільки копію аудіо запису йому не було надано, то вони є безпідставними з огляду на наступне.

Районний суд прийшов до правильного висновку, щодолучений до матеріалів справи потерпілим оптичний диск, на якому міститься аудіозапис, зроблений ним під час події за допомогою мобільного телефону, який він тримав в руці є недопустимим доказом, як такий, що отриманий з порушенням прав і свобод людини і громадянина, гарантованих Конституцією України, оскільки притягуваний стверджує, що не давав згоду на запис. Відсутні підстави вважати, що притягуваному було відомо, що потерпілий здійснює запис.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. (ч. 3 с. 62 Конституції України)

В рішенні Конституційного суду України у справі за конституційним поданням СБУ щодо офіційного тлумачення положення частини 3 статті 62 Конституції України №12 - рп/2011 від 20 жовтня 2011 року (абз. 8 п. 3.1 мотивувальної частини) зазначено наступне: згідно з ч. 1, 2 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Посилання апелянта, щодо надання неправдивих показів свідком ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки покази були отримані безпосередньо у суді та свідок ОСОБА_3 був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень.

Доводи апеляційної скарги, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП., є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст. 173 КУпАП до дрібного хуліганства відносять нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До відповідальності притягуються громадяни, які в гучній розмові в громадських місцях використовують нецензурну лайку, образи і грубі слова. Нецензурна лайка - це одна з грубих форм неповаги до громадської моральності, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності.

У правовій літературі зазначається, що незалежно від того у зв`язку, з якими обставинами особа висловлює своє роздратування у формі нецензурної лайки, вона скоює проступок, за який підлягає відповідальності в адміністративному порядку.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце. За визначенням закону, це місце, де знаходяться (проводять дозвілля інші люди, і яке не є об`єктом особистої власності. Такими місцями є парки, театри, парковки, вулиці, магазини, різноманітні установи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Отже, твердження апелянта, наведені в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що сплив строк притягнення ОСОБА_4 є голослівними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Події за якими ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою районного суду від 18.02.2025 відбулися 10.12.2024, а тому трьохмісячний строк не сплинув.

Таким чином, суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги, прийшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

З огляду на зазначене, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постановусудді Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов