Справа № 127/8173/25
Провадження № 33/801/427/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тишківський С. Л.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В.,

розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 ,

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2025 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 268840, складеним 11 березня 2025 року о 20:13 год, 11 березня 2025 року о 18:10 год у м. Вінниця по вулиці Келецька, 60, водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та за її зміною, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення із транспортним засобом GMC Hummer EV, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку в крайній лівій смузі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 13.1 ПДР обов`язку дотримання безпечної дистанції та п. 2.3.(б) ПДР обов`язку стеження за дорожньою обстановкою, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 пославшись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та як наслідок на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути її до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що судом першої інстанції заявлене представником потерпілого ОСОБА_1 адвокатом Непийводою К. В. клопотання про призначення експертизи вирішене по суті не було, що є порушенням норм процесуального права. При цьому, відмовляючи в задоволенні клопотання про призначення експертизи, суд спрощено підійшов до розгляду справи та перебрав на себе повноваження експерта щодо визначення достатності/недостатності вихідних даних для проведення експертизи.

Потерпілий ОСОБА_1 наполягає на тому, що саме дії ОСОБА_2 стали причиною ДТП, а тому суд першої інстанції помилково надав перевагу суперечливим поясненням правопорушниці, поясненням потерпілого. При цьому в апеляційній скарзі зазначаються аналогічні доводи, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, а саме, що за характером пошкоджень транспортних засобів та показів, які учасники надали, можна зробити висновок, що ОСОБА_2 , побачивши громадський транспорт (тролейбус), який розпочинав рух від зупинки громадського транспорту, не зупинила свій ТЗ, а вирішила об`їхати такий тролейбус, не впевнившись в безпечності свого маневру, та почала виїжджати на ліву смугу руху в попутному напрямку, де допустила зіткнення із автомобілем GMC Hummer EV, номерний знак НОМЕР_3 . Саме тому в її діях вбачається адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

До апеляційної скарги додано клопотання потерпілого ОСОБА_1 , підписане та подане його захисником адвокатом Непийвода К. В., про призначення комплексної інженерно-транспортної (автотехнічної) та транспортно-трасологічної експертизи.

У заявленому клопотанні потерпілий просить призначити у справі № 127/8173/25 комплексну інженерно-транспортну (автотехнічну) та транспортно-трасологічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи вбачається в діях водія т. з. GMC HUMMER EV, номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 порушення пунктів 2.3 Б, 13.1 ПДР, згідно з матеріалами справи та характеру пошкоджень транспортних засобів?

2. Порушення ПДР ким з водіїв пригоди з технічної точки зору стало причиною виникнення цієї ДТП?

У судовому засіданні ОСОБА_2 і її захисник адвокат Когутницький В. М. заперечили проти задоволення апеляційної скарги і клопотання про призначення експертизи, з підстав зазначених у поданому клопотанні про залишення постанови суду першої інстанції без змін, поданому 25 квітня 2025 року. Просять відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи та залишити без змін постанову суду першої інстанції, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 без задоволення.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_1 та його представник адвокат Непийвода К. В., будучи належним чином повідомленими про дату та місце судового засідання (а. с. 79-80), не з`явились. Представник потерпілого ОСОБА_1 адвокат Непийвода К. В. подала заяву про виключення її даних представника з матеріалів справи, а також повідомила, що за взаємною згодою сторін 25 квітня 2025 року договір про надання правничої допомоги розірвано, що виключає участь її як адвоката захисника Попова Є. О., у справі. Надала копію угоди від 25 квітня 2025 року про розірвання договору про надання правничої допомоги № 37 від 27 березня 2025 року.

Крім того, надійшла заява від адвоката Грушко Ж. В. про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, мотивоване тим, що договір про надання правничої допомоги між ОСОБА_3 та адвокатом Грушко Ж. В. укладено лише 30 квітня 2025 року, у зв`язку з чим адвокат не мала реальної можливості ознайомитись з матеріалами справи.

При розгляді заяви представника ОСОБА_1 адвоката Грушко Ж. В. апеляційний суд враховує, що адвокати Непийвода К. В. та Грушко Ж. В. здійснюють свою діяльність в Адвокатському центрі Жанни Грушко за адресою: вул. В. Стуса 8Б, м. Вінниця, 21013.

Адвокат Непийвода К. В. заздалегідь та належним чином повідомлена про розгляд справи (а. с. 79-82), а судова повістка ОСОБА_1 , повернулась неврученою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Практика Верховного Суду, щодо повернення поштової кореспонденції із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» є сталою та свідчить про те, що часом вручення повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2024 року у справі № 990/69/24; постанови Верховного Суду від 24 березня 2025 року у справі № 706/208/15-ц, від 28 лютого 2025 року № 615/2/22, тощо).

Отже, неявка ОСОБА_1 та його представника адвоката Грушко Ж. В. не перешкоджає розгляду справи, що відповідає вимогам статті 294 КУпАП.

Крім того, КУпАП не передбачено обов`язкової присутності потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а апеляційний перегляд справи має бути здійснений протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду, згідно ч. 4 ст. 294 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника адвоката Когутницького В. М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про призначення експертизи та апеляційна скарга не підлягають до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, в тому числі і заявляти клопотання.

Відповідно частини 2 статті 269 КУпАП потерпілий має право, у тому числі, заявляти клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Обов`язковими умовами призначення судової експертизи є неможливість з`ясування фактичних обставин справи з інших джерел доказів, а також пов`язана з цим потреба у професійних знаннях поза межами загальновідомих, загальнодоступних та правових знань. Ці умови безпосередньо залежать від предмета доказування у справі.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона призначається у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

При цьому, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому з урахуванням правової кваліфікації правопорушення, фактичних обставин справи та визначення причинно-наслідкового зв`язку між ними можуть бути у повній мірі встановлені дослідженням та аналізом наявних у справі доказів.

На переконання апеляційного суду, в матеріалах провадження про адміністративне правопорушення зібрано достатньо доказів на підставі яких апеляційний суд може прийняти рішення у справі без залучення експертів.

Більше того, адвокат Непийвода К. В., яка підписала та подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 та клопотання про призначення експертизи у справі, у поданій заяві Вх. № 4905 від 30 квітня 2025 року зазначила, що вимоги, викладені в апеляційній скарзі, потерпілий буде підтримувати самостійно.

З викладеного та з урахуванням неявки потерпілого ОСОБА_1 та його представника Грушко Ж. В., апеляційний суд вважає, що заявником не доведена необхідність проведення експертизи, а тому підстави, передбачені ст. 273 КУпАП для призначення експертизи відсутні.

Отже, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення комплексної інженерно-транспортної (автотехнічної) та транспортно-трасологічної експертизи слід відмовити, оскільки для здійснення оцінки обставин цієї справи не потребується експертних спеціальних знань.

При цьому враховані встановленні судом першої інстанції обставини вчиненої ДТП та дії її учасників після ДТП, а саме те, що і потерпілий ОСОБА_1 і особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишили місце пригоди, з метою не створювання затору на дорозі в годину пік, і від`їхали від нього за декілька метрів уперед від місця зіткнення, поставивши автомобілі на узбіччі. Отже, місце зіткнення автомобілів не було жодним чином зафіксовано, не відображено, у тому числі і на схемі місця ДТП, що додана до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 268840 від 11 березня 2025 року, складеного о 20:13 год, а подія відбулася 11 березня 2025 року о 18:10 год.

Таким чином докази на підтвердження місця зіткнення транспортних засобів в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованими ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 124 КУпАП визначено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 2.3б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 2.3б Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції вірно встановив, що жодних доказів на підтвердження чи спростування пояснень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що виключають одні одних, а також на підтвердження відомостей, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Зокрема, як вбачається з листа заступника Вінницького міського голови від 03 квітня 2025 року № 01/00/011/22054 у відповідь на адвокатський запит, можливість надання відеозапису ДТП відсутня, оскільки момент зіткнення запитуваних транспортних засобів не потрапив у зону огляду камер відеоспостереження (а. с. 46).

Наявні в матеріалах справи відеозаписи з камер відеоспостереження не зафіксували місце ДТП, з них лише вбачається рух автомобілей Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , та GMC Hummer EV, державний номерний знак НОМЕР_2 , кожного у своїй смузі руху на ділянці дороги, що передує місцю ДТП та у час, що безпосередньо передує часу ДТП, проте сама ДТП на відео не зафіксована (а. с. 37).

Наявний в матеріалах справи документ, датований 11 березня 2025 року, який містить назву «Схема місця ДТП», схемою місця ДТП не являється, оскільки на ньому схематично зображені автомобілі на місці з`їзду з місця ДТП, припарковані однин за одним на узбіччі поза місцем ДТП. Означений документ не містить жодних вихідних технічних даних щодо вчиненої ДТП (а. с. 3).

Фотокартки механічних ушкоджень автомобілів GMC Hummer EV та Hyundai Tucson не дають підстав для з`ясування механізму їх утворення. Заміри висоти розташування та розмірів ушкоджень обох автомобілів зроблені не були, в матеріалах справи відсутні та не зафіксовані жодним чином (а. с. 16-17, 32-36, 47-55).

Отже, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження інформації викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 268840 від 11 березня 2025 року.

За таких умов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки при наявності двох протилежних версій, одна з яких жодним чином не підтверджена матеріалами справи, а інша жодним чином не спростована, приймаючи до уваги норми статті 62 Конституції України, що всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до повторної оцінки доказів та незгоди потерпілого з фактичними обставинами, які були правильно встановлені судом першої інстанції, що саме по собі не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Посилання скаржника на неправомірність відмови у призначення експертизи є безпідставними, оскільки призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона призначається у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду. Більше того, потерпілий, не погоджуючись із висновками суду щодо недоцільності проведення експертизи, не скористався наданим йому правом ініціювати її самостійно, що ставить під сумнів щирість його мотивів при поданні відповідних клопотань як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону. Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_1 про призначення у справі комплексної інженерно-транспортної (автотехнічної) та транспортно-трасологічної експертизи відмовити.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2025 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська