Справа № 602/188/25
Провадження № 3-зв/602/1/2025
П О С Т А Н О В А

"06" травня 2025 р. м. Ланівці

Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Наумчук В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Холяви Л.І. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

У провадженні Лановецького районного суду Тернопільської області знаходиться справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (головуючий суддя Холява Л.І.).

30 квітня 2025 року у цій справі особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подано заяву про відвід головуючого судді.

Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 , який своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, ставить під сумнів безсторонність головуючого судді у справі, яка раніше уже притягувала його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП по іншій справі і мала упереджене ставлення до нього та його захисника, суддя у цій справі не розглянула клопотання заявника щодо повернення протоколу на дооформлення та безпідставно, на думку заявника, відмовила йому у клопотанні щодо залучення по справі прокурора, а сама справа розглядається суддею за відсутності сторони обвинувачення.

Покликаючись як на правову підставу відводу судді на п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, а також на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини, заявник просить застосувати аналогію закону та відвести головуючу суддю Холяву Л.І. від розгляду справи, а справу призначити до нового розгляду з іншим складом суду.

У судове засідання, призначене на 06.05.2025, заявник, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, не з`явився.

Суддя Холява Л.І., якій заявлено відвід, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду заяви про відвід, у судове засідання не прибула, свої пояснення по суті заяви не надала.

За таких обставин вважаю за можливе розглянути заяву про відвід головуючого судді по суті за відсутності заявника та судді, якій заявлено відвід.

Суддя, ознайомившись із заявою про відвід головуючого судді, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом […].

Слід зауважити, що КУпАП не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею відводу по справі про адміністративні правопорушення, і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді.

Разом з тим, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на суворість стягнень провадження у справах про адміністративне правопорушення є «кримінальним» для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 9 червня 2011 року та інші), а також роз`яснення, що містяться у п.4 Рішенні Ради суддів України №34 від 08.06.2017, вважаю, що з метою утвердження права на незалежний і справедливий суд у цьому випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід необхідно провести за правилами встановленими КПК України.

Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відвід може бути заявлений, у тому числі, у разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Для відводу судді необхідно довести наявність обставин та фактів, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Тобто, сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним та підтверджуватись належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленого відводу суддя відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» ураховує практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях вказував про те, що неупередженість судді має два аспекти. По-перше, суд має бути неупередженим у суб`єктивному плані, тобто жоден член суду не повинен мати будь-яких особистих упереджень. Припускається, що особиста неупередженість існує, якщо немає доказів протилежного. По-друге, суд має бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто він повинен запропонувати достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів щодо цього. За цим критерієм слід визначити, чи існують, незалежно від поведінки судді, будь-які факти, які можна перевірити та які можуть викликати сумніви щодо неупередженості судді. (див. рішення ЄСПЛ у справах «Білуга проти України», «Ветштан проти Швейцарії», «Грегорі проти Сполученого Королівства», «Кастільйо Альгар проти Іспанії»).

Суддя констатує, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді Холяви Л.І. під час розгляду справи 602/188/25, заявником надано не було.

Слід зазначити, що сама по собі незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, а також рішення ухвалені в інших справах не може бути підставою для відводу судді.

При цьому суддя, який розглядає заяву про відвід головуючого судді у справі, не наділений повноваженнями надавати правову оцінку законності та обґрунтованості процесуальних рішень головуючого судді, щодо якого розглядається заява про відвід.

Після закінчення розгляду справи та ухвалення судового рішення, у разі незгоди із ним, заявник вправі оскаржити рішення судді Холяви Л.І. в апеляційному порядку.

Стосовно доводів заявника про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається суддею за відсутності сторони обвинувачення (прокурора, поліцейського), то суддя звертає увагу заявника на положення чинного законодавства та релевантну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у частині першій статті 250 КУпАП для прокурора та його заступника передбачено право брати участь у розгляді справи. Однак процесуального порядку забезпечення такої участі не передбачено ні цим Кодексом, ні Законом України «Про прокуратуру», ані підзаконними нормативно-правовими актами. Законодавцем у главі 21 КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не віднесено прокурора до складу учасників цього провадження.

У справі «Фігурка проти України» (заява № 28232/22), яка розглядалася ЄСПЛ, заявник серед іншого стверджував, що суд розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, за відсутності прокурора і тому взяв на себе функції обвинувачення, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції. Зі своєї сторони ЄСПЛ вказав таке: «…у цій справі ніщо в поясненнях заявника чи в матеріалах справи не вказує на те, що відсутність прокурора на засіданні в апеляційному суді може викликати обґрунтовані сумніви щодо об`єктивної неупередженості цього суду або іншим чином вплинути на справедливість судового провадження. Зокрема, немає вказівок на те, що сам апеляційний суд, за відсутності сторони обвинувачення, вжив заходів, які можна було б витлумачити як взяття на себе роль сторони обвинувачення, наприклад, змінивши сукупність доказів на шкоду заявнику, надавши нові викривальні докази за власною ініціативою або вилучивши певні докази, подані стороною обвинувачення…. Немає вказівок на те, що апеляційний суд за власною ініціативою змінив обвинувачення, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення …, або що він обробив докази таким чином, щоб припустити, що тягар доведення було перенесено на заявника…». У згаданій справі ЄСПЛ також взяв до уваги предмет цієї справи, яка стосувалася незначного порушення правил дорожнього руху, за яке не передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, категорії злочинів, до яких гарантії кримінальної відповідальності за статтею 6 Конвенції не застосовуються з повною суворістю, та за результатами розгляду цієї скарги дійшов висновку, що порушення пункту 1 статті 6 Конвенції не було (пункти 36-44 рішення від 16.11.2023).

Отже, ураховуючи наведене вище, суддя дійшов висновку про відсутність встановлених законом підстав для відводу судді Холяви Л.І., оскільки доводи заявника ОСОБА_1 щодо упередженості та необ`єктивності судді є необґрунтованими.

Відтак, у задоволенні заяви про відвід головуючого судді у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КПК України, ст. 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Холяви Л.І. у справі №602/188/25 - відмовити.

Про прийняте рішення повідомити осіб, які беруть участь у провадженні.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В. А. Наумчук