МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2025 р. Справа № 370/3755/24

Провадження № 3/370/1957/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління патрульної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, за частиною першою статті 122-2, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

у с т а н о в и л а:

У Протоколі про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2024 року серія ЕПР1 № 202919, що 22 грудня 2024 року о 23 год 11 хв дорога АД М06 39 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки відмовився, що підтверджується відеозаписом з нагрудних бодікамер Моторола вб 400 470342, 470339, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху ,за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа № 370/3755/24).

Також у Протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 202934, вбачається, що 22 грудня 2024 року о 23 год 11 хв дорога АД М06 39 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, поліцейський за допомогою звукового сигналу та увімкнених проблискових маяків синього та червоного кольору, чим порушив пункт 2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа № 370/3756/24).

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями вищевказані матеріали передані судді Макарівського районного суду Київської області Сініциній О.С.

Отже, зазначені справи необхідно об`єднати в одне провадження з присвоєнням № 370/3755/24.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через додаток «Viber». Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу та такому огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Однак, з відеозапису, який міститься у матеріалах справи вбачається, що поліцейський не повідомивши ОСОБА_1 наявність у нього відповідних ознак алкогольного сп`яніння, що свідчили б про їх виявлення поліцейськими та одразу запитали про наявність у нього бажання на проходження освідування. На відмову ОСОБА_1 на проходження огляду на визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейські не запропонували пройти такий огляд у медичному закладі, а також не були роз`ясненні йому права.

Відповідно до пунктів 6, 7 Інструкції Розділу І, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із частинами другої, третьої статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд особи, яка керувала, зокрема, транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із частиною п`ятою статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім та вірогідним доказом на підтвердження вини особи в скоєні вказаного адміністративного правопорушення, зважаючи на те, що будь-які інші докази відсутні.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу, а при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачиться на користь її невинуватості. Цей принцип закріплений у статті 62 Основного Закону України.

Отже, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення закривається, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд дійшов таких висновків.

Частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно із пунктом 8.9 Правил дорожнього руху вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; гучномовного пристрою; спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколом серії ЕПР1 № 202934 від 23 грудня 2024 року та відео з нагрудної камери поліцейського від 23 грудня 2024 року.

Отже, дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

На підставі пункту 12 статті 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 7, 9, 247, 251, 252, 256, 280, 283, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

у х в а л и в:

Об`єднати в одне провадження справи № 370/3755/24 та № 370/3756/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 та статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Присвоїти об`єднаній справі Єдиний унікальний номер судової справи № 370/3755/24.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні (, Банк: Казначейство України (ЕАП), р/р:UA0010001, Код платежу: 21081300; Отримувач: ГУК у Київській області/м. Київ /21081100).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями

300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, становлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові та витрати на облік правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду апеляційним судом.

Суддя О.С. Сініцина