ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/8403/24 Головуючий суддя І інстанції Мілов Д. В.
Провадження № 33/818/636/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., при секретарі Шевченко Д.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Голована Я.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Голована Ярослава Ігоровича на постанову судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 25 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

Судом встановлено, що 07 грудня 2024 року о 23-28 год. в м. Харків, вул. Львівська (Пермська), буд. 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, не чітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та у лікаря нарколога КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вказує, що що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише просив працівників поліції зачекати його адвоката.

Вважає, що не було підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки працівник поліції не повідомив ОСОБА_1 які саме ознаки сп`яніння він має та і з відео такі ознаки не вбачаються.

Відео з бодікамер поліцейських постійно переривались.

Наголошує на тому, що працівники поліції неодноразово робили помилки у складанні протоколу, не представились та не пред`явили посвідчення поліцейських під час зупинки водія, склали 2 протоколи (один з протоколів хибний).

Також зазначає, що на його думку працівники поліції ознайомлювали ОСОБА_1 з помилковим протоколом серії ЕПР1 №191230 від 08.12.2024, а не з оскаржуваним протоколом серії ЕПР1 №191243 від 08.12.2024.

ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджують матеріали справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 191243 від 08.12.2024, який було складено в електронній формі о 00 год. 22 хв., який складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції ознайомлювали ОСОБА_1 з помилковим протоколом серії ЕПР1 №191230 від 08.12.2024, а не з оскаржуваним протоколом серії ЕПР1 №191243 від 08.12.2024 не відповідають дійсності.

Так на долучених до протоколу про адмінправопорушення відеозаписах з місця події з бодікамер поліцейських зафіксовано, що під час ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адмінправопорушення, який було складено в електронній формі, було виявлено помилки в цьому протоколі (зокрема у марці, моделі та номерному знаку транспортного засобу) у зв`язку із чим було складено інший адмінпротокол в електронній формі, а саме серії ЕПР1 № 191243 від 08.12.2024, який і направлено до суду та є предметом розгляду цієї справи.

При цьому ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватись з «новим» адмінпротоколом, про що зроблено відповідний запис у цьому адмінпротоколі.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується:

- довідкою облікових даних ІПНП, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.12.2024;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- рапортом інспектора УПП в Харківській області Бондарєва С. від 08.12.2024;

- відеозаписами з місця події з бодікамер поліцейських.

З названих відеозаписів вбачається, що на них послідовно зображені події, які хронологічно продовжують одна одну та дані події не містять розриву у часі, що свідчить про безперервність проведення відеозйомки.

Більше того, стороною захисту до матеріалів приправи у запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення долучені їх відеозаписи з місця події за змістом є аналогічними долученим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписам з місця події з бодікамер поліцейських.

Відтак посилання в апеляційній скарзі на те, що відео з бодікамер поліцейських неповне - є безпідставними.

Зміст названих вище відеозаписів також спростовує доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також те, що працівники поліції не представились та не пред`явили посвідчення поліцейських під час зупинки, а також не повідомили про підстави для проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння.

Так під відмовою від огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі, зокрема, шляхом вочевидь явного триваючого у часі ігнорування неодноразових вимог працівника поліції пройти такий огляд.

Сукупний аналіз поведінки ОСОБА_1 беззаперечно свідчив про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння про що свідчить наступне.

Так на згаданих вище відеозаписах, крім іншого зафіксовано, що 07.12.2024 о 23 год. 27 хв. працівник поліції підійшов до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , повідомив останнього, що він капітан поліції Назаренко, а ОСОБА_1 було зупинено через порушення режиму комендантської години.

При цьому службове посвідчення у працівника поліції ОСОБА_1 не запитував. Коли ОСОБА_1 попросив пред`явити службове посвідчення (00 год 07 хв.), то працівник поліції службове посвідчення пред`явив. Після того, як ОСОБА_1 видихнув у бік поліцейського, останній запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у відповідному медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився та повідомив, що буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння виключно у присутності його адвоката. Також ОСОБА_1 було роз`яснено (23 год. 45 хв.), що після зупинки транспортного засобу під його керуванням працівниками поліції під час спілкування у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук та запах алкоголю з порожнини рота.

Крім того, з названих відеозаписів вбачається, що 07.12.2024 після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , коли останній видихнув у бік поліцейського, то він запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у відповідному медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився та повідомив, що буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння виключно у присутності його адвоката й попросив надати йому можливість викликати адвоката.

ОСОБА_1 було надано час та можливість викликати адвоката, він неодноразово спілкувався по телефону.

Працівники поліції тривалий час очікували на прибуття адвоката, хоча ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції коли саме він приїде.

Також ОСОБА_1 не називав працівникам поліції прізвище та/або ім`я адвоката, який начебто має приїхати.

При цьому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 (23 год. 44 хв.), що огляд у медичному закладі має бути проведений протягом двох годин з моменту виявлення, що в свою чергу узгоджується з приписами п. 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735), відповідно до яких поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Таким чином поведінку ОСОБА_1 щодо ненадання ним чіткої відповіді, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та штучного відтерміновування цієї процедури працівники поліції правильно розцінили як відмову від проходження такого огляду.

Оцінюючи доводи сторони захисту стосОвно того, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом апеляційний суд вважає, що вони не спростовують належність та допустимість інших зібраних у справі доказів, а також доведеність порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 191243 від 08.12.2024, оскільки в межах даного провадження встановлюється саме склад правопорушення у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відсторонення водія від керування транспортним засобом є завершальною після складення протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин дії працівників патрульної поліції повністю відповідали букві закону і підстав для закриття провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі відсутні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну захисника Голована Ярослава Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задовлення.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 25 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева