П О С Т А Н О В А

іменем України

02.05.2025 смт. Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Смілянський Євгеній Анатолійович, при секретарі Гапон Т.В., за участі адвоката Коби М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення № 543/370/25 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1

за статтею 130 частина 1 кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу ОСОБА_1 31.03.2025 року в 17 год 00 хв в селищі Оржиця по вулиці Архипа Ніколаєнка, Лубенського району, Полтавської області керував транспортним засобом автомобілем Daewoo Lanos номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння чим порушив підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про її розгляд. Суд ухвалив розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Адвокат пояснив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем взагалі та зокрема в стані алкогольного сп`яніння, підстав для зупинки автомобіля та проведення огляду на стан сп`яніння не було, права ОСОБА_1 не роз`яснювалися, відеозапис є нечітким та не підтверджує керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, процедура огляду на стан сп`яніння не зафіксована.

Дослідивши докази по справі та давши їм належну оцінку суд приходить до висновку, що вони зібрані з численними та істотними порушеннями норм кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом з відеозапису доданого до протоколу DVD-диску вбачається, що відеозапис проводився невідомо коли, оскільки відсутні дата та час його проведення. При цьому в матеріалах справи не зазначено ким проводився відеозапис та не вказано місце відеозйомки. Відеозапис в переважній більшості часу є абсолютно нечітким та не безперервним, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026. З деяких чітких фрагментів відеозапису вбачається, що працівники поліції причину зупинки взагалі не пояснили, прав не роз`яснили, протокол не оголосили. Не знаючи своїх прав, ОСОБА_1 не міг належним чином здійснювати свій захист, зокрема залучити адвоката, заявляти клопотання, надавати докази тощо. З поведінки водія автомобіля не вбачається ознак алкогольного сп`яніння. Також відеозаписом взагалі не зафіксовано дії щодо проведення освідування на стан сп`яніння. Відеозапис наданий на диску № 1 є фрагментарним та беззвучним, зроблений на відеореєстратор, що визнається неналежним доказом, адже не містить доказів протиправної поведінки та недопустимим доказом, адже не зазначений в протоколі в якості додатку.

Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 визначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації NoR (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати свої права.

Згідно статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, стороною обвинувачення не надано жодних належних та допустимих доказів законних підстав для зупинки автомобіля, а постанова про накладення адміністративного стягнення за частиною 6 статті 121 кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути прийнята до уваги, оскільки вона складена за вчинення правопорушення в іншому місці та в іншій час ( після 17 год 00 хв 31.03.2025 року - о 17 год 25 хв 31.03.2025 року), тобто після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Таким чином, суд вважає, що доказами по справі не доводиться, що водій допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не зобов`язаний був виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначені висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17.

Отже, відеозапис та інші докази свідчить про численні істотні порушення прав на захист, та взагалі не містять жодного доказу керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, зібрані по справі докази є неналежними і недопустимими та не свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України", суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 частина 1 кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 254, 266, 283, 284 частиною 1 пункту 3 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадженням закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її ухвалення до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі оскарження з моменту ухвалення постанови судом апеляційної інстанції.

Суддя : Є.А.Смілянський