ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Циб С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , начальника відділу комунікації, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

за участю:

адвоката Циб С.В.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у сумі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.11.2024 року о 23.35 годині на автошляху М-30, 288 км +800м в Самарівському районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Terracan», д/н НОМЕР_2 , не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду «Габіон». Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Також, 22.11.2024 року о 23.35 годині на автошляху М-30, 288 км +800м в Самарівському районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Terracan», д/н НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 18.04.2024 року. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Циб С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

В апеляційній скарзі адвокат вважав, що рішення суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Вказує, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення суперечить поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказує, що ДТП сталася внаслідок небезпечного обгону вантажівки марки DAF, в той час як схема ДТП взагалі не містить інформації щодо дій водія вантажівки та його напрямку.

Матеріали справи не містять відомості щодо правомірності встановлення перешкоди для руху (габіону).

Матеріали справи не містили рішення суду, яким ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами. Вважає, що суд перебрав на себе функції обвинувача.

Захисник Циб С.В. в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених в ній, не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про день, місце та час судового розгляду.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскарженою постановою встановлено, що 22.11.2024 року о 23.35 годині на автошляху М-30, 288 км +800м в Самарівському районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Terracan», д/н НОМЕР_2 , не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду «Габіон». Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Також, 22.11.2024 року о 23.35 годині на автошляху М-30, 288 км +800м в Самарівському районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Terracan», д/н НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 18.04.2024 року. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

З протоколів про адміністративне правопорушення та зібраних доказів у справі вбачається, що саме з вини ОСОБА_1 було вчинено ДТП, керуючи при цьому транспортним засобом будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом за рішенням суду.

Вказані протоколи складені уповноваженою державою особою за ст.ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мали для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями, зазначеними у протоколах.

Після складення протоколів, в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 не приймав участі, його інтереси в судовому засіданні приймав участь професійний захисник адвокат Костенко О.М., яка в судовому засіданні просила зупинити провадження у справі через проходження ОСОБА_1 військової служби в Збройних Силах України. Отже, вказане свідчить, що ОСОБА_1 був обізнаний про місце, день та час судового розгляду, а тому апеляційний суд не вбачає порушення права на захист останнього з боку суду.

Як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 наполягав, що він не був причетний до ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки нікому не було завдано шкоду та будь-яких пошкоджень. Наполягає, що докази у справі недопустимі, а свідки відсутні, а його вина недоведена. Проте такі твердження апелянта повністю спростовані як за результатом судового розгляду в суді першої інстанції, так і апеляційним судом.

У матеріалах справи містяться: протоколи про адміністративні правопорушення, якими зафіксовані факти правопорушення; схеми місця ДТП від 22.11.2024 року; письмового пояснення самого ОСОБА_1 про те, що він 22.11.2024 року о 23.35 годині, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Terracan», рухався по трасі М-30 з м. Підгороднє в м. Самар. Перед мостом його автомобіль занесло, а також його автомобіль підрізала фура «ДАФ». В результаті чого він в`їхав у «Габіон»; рапорту інспектора поліції про те, що 22.11.2024 року на службовий планшет надійшов виклик про ДТП без травмованих за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, траса М-30, 288 км +800м. Під час оформлення матеріалів за ч.3 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортним засобом від 18.04.2024 року та був притягнутий до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП від 21.10.2024 року, внаслідок чого було складено адміністративний протокол за ч.5 ст.126 КУпАП; постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.4 ст.126 КупАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400,00 грн.

Поряд з цим, слід зауважити, що будь-яких скарг на дії працівника поліції, який складав цю схему ОСОБА_1 не подавав, як і не надавав зауважень щодо складеної схеми з фототаблицями до неї, ані працівникам поліції, ані будь-якій іншій особі, про що свідчить їх відсутність в матеріалах цієї справи.

Щодо невизнання вини за ст.124 КУпАП суд зазнає наступне.

Згідно з п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі.

Суд звертає увагу на те, що наявність у діях водія причинного зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР та відповідними наслідками.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Terracan», д/н НОМЕР_2 , не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду «Габіон». Водій ОСОБА_1 повинен був бути більш уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, дотримуватися безпечного інтервалу. Саме недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, що й перебувало у причинному зв`язку з цією ДТП.

Доводи захисника про те, що водій вантажівки, марки DAF під час обгону «підрізав» автомобіль ОСОБА_1 , не свідчать про відсутність порушення ним вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху.

Крім того, зазначена обставина жодним доказом не доводиться.

Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що вказані вимоги п. 2.3 б) Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 було порушено, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Щодо ч.5 ст.126 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1 а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Під час розгляду справи судом знайшло підтвердження того, що вказані вимоги ОСОБА_1 , як водієм були порушені, останній керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Щодо доводів захисника, суд дійшов наступних висновків.

Посилання захисника на той факт, що матеріали справи не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме відомостей про те, що ОСОБА_1 знав про накладені на нього обмеження у праві керування транспортним засобом та про постанову про адміністративне стягнення від 21.10.2024 року, спростовуються відомостями, встановленими в судовому засіданні.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 18.04.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (а.с.26-26).

Постановою Дніпровського апеляційного суду 21.05.2024 року, ухваленою за скаргою ОСОБА_1 , постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін (а.с.27-28), тобто рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 18.04.2024 року набрало чинності у встановленому законом порядку.

Тобто, ОСОБА_1 , подаючи апеляційну скаргу на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 року, був обізнаний про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Ці обставини спростовують посилання захисника на той факт, що ОСОБА_1 не отримував копію рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 року, а відповідно, не мав умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав їм належну правову оцінку.

Таким чином, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції ані ОСОБА_1 , ані його захисником не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, в тому числі порушення права на захист ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 ПДР та притягнуто його за ст.ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Циб Сергія Вікторовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Новомсковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко