Провадження № 3/201/624/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра у складі судді Шелестова К.О., з секретарем: Аленіним Н.Є., за участю: прокурора Данилюк Ю.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління стратегічних розслідувань у Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Харків, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1408 від 29 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП за наступних обставин.

На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», 05 квітня 2022 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу до лав Збройних сил України. 25 вересня 2023 року ОСОБА_1 призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_2 в період з 25 вересня 2023 року, є суб`єктом відповідальності згідно п. п. «т» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно витягу з публічного веб-сайту реєстру адвокатів України, ОСОБА_1 зареєстрований як адвокат, та має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2063 від 18 січня 2017 року. Право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 25 жовтня 2023 року на підставі заяви.

Як роз`яснило НАЗК у своїх Методичних рекомендаціях з питань зайняття іншою оплачуваною діяльністю особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них особами, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 21 жовтня 2022 року № 13 (які діяли на момент скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення), іншою оплачуваною діяльністю є будь-яка діяльність, що не містить ознак підприємницької та полягає у виконанні робіт та/або наданні послуг, які оплачуються або можуть бути оплачені у майбутньому. Визначене п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону обмеження сфокусовано не на винагороді за результатами здійснення нею іншої, ніж виконання функцій держави або місцевого самоврядування, діяльності, а саме на зайнятті такою діяльністю, яка оплачується чи може бути оплачена. Отже, власне факт зайняття особою іншою оплачуваною діяльністю (умови щодо здійснення певної діяльності на платній чи безоплатній основі можуть визначатися, у тому числі, законодавством, трудовим чи іншим договором, статутом та іншими документами юридичної особи), незалежно від фінансових результатів такої діяльності, свідчитиме про порушення зазначених вимог Закону.

Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». ст. 7 передбачено, що несумісною з діяльністю адвоката є: робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції"; військова або альтернативна (невійськова) служба; нотаріальна діяльність; судово-експертна діяльність. У разі виникнення обставин несумісності, встановлених частиною першою цієї статті, адвокат у триденний строк з дня виникнення таких обставин подає до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності.

Тобто ОСОБА_1 , законодавчо обмежена можливість, перебуваючи на військовій службі займатися адвокатською діяльністю.

Проте, згідно відомостей з публічного веб-сайту реєстру адвокатів України, ОСОБА_1 подав заяву про зупинення адвокатської діяльності лише 25 жовтня 2023 року. В той же час з моменту призначення на посаду командира військової частини НОМЕР_1 , а саме з 25 вересня 2023 року ОСОБА_1 продовжував здійснювати адвокатську діяльність та в період часу з 25 вересня 2023 року по 25 жовтня 2023 року приймав участь у судових засіданнях в якості захисника (представника інтересів сторін).

Так 27 вересня 2023 року адвокат Карелов К.Ю. приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції в Котелевському районному суді Полтавської області по справі №619/3438/21.

Таким чином, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою, являючись суб`єктом, згідно п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VI, на якого поширюється дія цього Закону у порушення вимог п. ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», 27 вересня 2023 року прийняв участь в судовому засіданні в режимі відео конференції в Котелевському районному суді Полтавської області по справі №619/3438/21, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

На адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Помазановської А.І. про повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання у зв`язку з тим, що справа про адміністративне правопорушення не підсудна Соборному районному суду міста Дніпра, оскільки матеріали справи не містять даних, які б підтверджували факт скоєння адміністративного правопорушення саме за зазначеною в протоколі адресою. Серед іншого, матеріали справи не містять документів щодо розміру доходу, отриманого ОСОБА_1 . Встановлення розміру доходу, який був отриманий ОСОБА_1 необхідний не тільки для підтвердження мети у вигляді отримання прибутку від такої діяльності, а і для виконання вимог закону щодо конфіскації цього доходу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор Данилюк Ю.В. в судовому засіданні не заперечував проти повернення справи про адміністративне правопорушення з наведених стороною захисту підстав.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши наведені стороною захисту у клопотанні доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на його розгляд справи судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України", суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Згідно до вимог ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує певні питання, в тому числі, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається відповідно до положень ст. 276 КУпАП.

За загальним правилом, яке встановлено нормами ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Положенням ч. 2 ст. 276 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається місце вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 257 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, разом з іншими матеріалами у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення такого правопорушення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення є військова частина із юридичною адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, матеріали справи не містять даних на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 за вказаною адресою в день правопорушення, так і доказів на підтвердження місцезнаходження за цією адресою військової частини станом на цей день.

Більш того, після повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення після доопрацювання, було долучено витяг з наказу № 298 від 18 жовтня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ). Також, з цього приводу матеріали справи містять суперечливі данні, зокрема, у повідомленні СБУ від 25 липня 2024 року «щодо виявлення адміністративного правопорушення» зазначено, що постійний пункт дислокації військової частини - АДРЕСА_3 , тимчасовий пункт дислокації АДРЕСА_2 ).

Таким чином, посадовою особою при складанні протоколу не вірно визначено місце вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, оскільки жодних протиправних дій, які інкримінуються ОСОБА_1 , не вчинено на території Соборного району м. Дніпра.

Відповідно до змісту ст. 257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що навіть у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Слід зазначити, що вимогами п. 1 ч. 1 ст.278 КУпАП передбачено, що в першу чергу орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи належить до його компетенції розгляд даної справи та приймає рішення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Крім того, матеріалами справи не встановлений розмір доходу, отриманого ОСОБА_1 за зайняття адвокатською діяльністю, який відповідно до санкції ч. 2 ст. 172-4 КУпАП підлягає конфіскації.

За таких обставин, з метою забезпечення права особи на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та у зв`язку з тим, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка передбачає можливість направлення справи про притягнення до адміністративної відповідальності за підсудністю до іншого суду, приходжу до переконання, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП направлені до Соборного районного суду міста Дніпра з порушенням територіальної підсудності, а тому підлягають поверненню до Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровської області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для належного оформлення та звернення за територіальною підсудністю до відповідного суду за місцем вчинення правопорушення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 256, 257, 276, 278, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути справу про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП до Управління стратегічних розслідувань у Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, для належного оформлення та для направлення матеріалів справи до органу, уповноваженого розглядати вказану справу про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя К.О. Шелестов