Справа № 524/8158/24
Провадження 3-в/524/25/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Малтиз Андрій Вікторович, розглянувши клопотання ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП, суду не відомий, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про розстрочення виконання постанови Автозаводського районного суду міста Кременчука від 16 вересня 2024 року в частині сплати штрафу,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 - адвоката Пінчук Ю.В. про розстрочення виконання постанови Автозаводського районного суду міста Кременчука від 16 вересня 2024 року в частині сплати штрафу в розмірі 17 000 грн.

На обґрунтування клопотання сторона захисту зазначає, що ОСОБА_2 не має доходів, які б надали можливість сплатити зазначений штраф без застосування процедури розстрочки.

У судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні зазначеного клопотання з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 16 вересня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Порядок провадження щодо виконання постанови про накладення штрафу визначено главою 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП України штраф має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Доказом виконання постанови, а саме сплати штрафу, є квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до секретаріату суду в разі добровільної сплати штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП України в разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП України в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП 7 України та зазначеного в постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу суд, який виніс постанову, звертається до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу шляхом надсилання постанови для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна. Відділ державної виконавчої служби уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

На цей час постанову буде направлено для примусового виконання до відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення не визначено можливості та порядку розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому до матеріалів справи не долучено достатніх доказів наявності підстав, що ускладнюють виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Більш того, перед судом будь-яким чином не доведено наявність скрутного матеріального становища ОСОБА_2 ..

Штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів (ст. 27 КУпАП).

Штраф як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її майнових прав.

Відтак застосоване стягнення у вигляді штрафу є мірою відповідальності, яку усвідомлював ОСОБА_2 як особа, яка вчиняла правопорушення, а запропонований стороною захисту механізм розстрочки штрафу суперечить приписам КУпАП щодо строків його сплати.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним.

Задоволення клопотання сторони захисту про безпідставне розстрочення ОСОБА_2 сплати штрафу допускає можливість виконання судового рішення у спосіб, не передбачений КУпАП, суперечить приписам ст. 23 КУпАП України про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного та враховуючи надані докази, яким суд надав оцінку раніше, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про розстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення в частині сплати штрафу.

Керуючись ст.ст. 27, 283-285, 298, 301, 304, 307 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 Пінчук Ю.В. про розстрочку виконання постанови Автозаводського районного суду міста Кременчука від 16 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення № 524/8158/24 в частині сплати штрафу в розмірі 17 000 грн. відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука Андрій МАЛТИЗ