Справа № 752/6016/25
Провадження №: 3/752/2999/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

01.02.2025 о 17:58 у м. Києві по вул. Кільцева дорога, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв наїзд на перешкоду - засоби регулювання дорожнього руху (стовпчики). Своїми діями ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої транспортний засіб та стовпчики отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. При цьому, ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 покинув місце пригоди. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. "б" п. 2.3, п. 10.9 Правил дорожнього, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ст. 124 і ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. "б" п. 2.3 Правил дорожнього руху зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом на дорозі.

Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху установлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з п. "а" п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

Статтею 124 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні передбачено адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив, хоча викликався до суду повісткою, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно. Заперечень по суті справи, спростувань, заяв, пояснень, клопотань, документів на підтвердження поважності неявки до суду від ОСОБА_1 не надходило, вимог про розгляд справи за особистою участі, вимог про відкладення розгляду справи він суду не пред`являв.

Інформація про призначення до розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності розміщувалася на офіційному веб-сайті судової влади у загальному доступні та була доступна для ознайомлення широким загалом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою. За наведених обставин та обґрунтувань розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 .

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 , причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протоколи про адміністративне правопорушення від 04.03.2024 серії ЕПР 1 № 261825 та № 261833, складені відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, які за формою та змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- картки обліку адміністративного правопорушення;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.02.2025, на якій відображені місця зіткнення, відповідні виміри;

- рапорт інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві від 01.02.2025;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 01.02.2025;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 19.02.2025 (представник власника авто);

- дані з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України "АРМОР" про особу ОСОБА_4 , яка є власником транспортного засобу;

- реєстраційна картка транспортного засобу;

- фото копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

- протокол огляду транспортного засобу;

- дані з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України "АРМОР" про особу ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом;

- рапорти тимчасово виконуючого обов`язки старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортної пригоди Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції;

- відеозаписи події зіткнення, фото пошкоджених засобів регулювання дорожнього руху, вміщені на компакт-диск.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення особу ОСОБА_1 установлено на підставі даних з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України "АРМОР" та пояснень довіреної особи власниці автомобіля, при складанні протоколів про адміністративне правопорушення був відсутній, про що у протоколах міститься відповідна відмітка.

Оскільки ОСОБА_1 підлягає визнанню винним у порушенні "б" п. 2.3 та п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 та 124 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення, при накладенні якого враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, а також приписи ст. 36 КУпАП, якими унормовано, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено. Обставин, що пом`якшують відповідальність, не встановлено.

Враховуючи загальні правила накладення стягнення, суд вважає за належне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн за порушення за ст. 124 КУпАП та штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн за порушення за ст. 122-4 КУпАП.

З урахуванням приписів ст. 36 КУпАП до винного застосовується стягнення покарання за ст. 122-4 КУпАП - за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що співвідноситься з вчиненим правопорушенням та цілком відповідає меті адміністративного стягнення, передбаченій у ст. 23 КУпАП, враховуючи ставлення особи до вчиненого.

Підстав для повернення протоколів про адміністративне правопорушення від 19.02.2024, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025).

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 23, 33-35, 36, 40-1, 122-4, 124, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко