Справа № 158/1150/25
Провадження № 3/0158/366/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2025 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Сіліч Ю.Л., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , начальника 3-ої польової лазні взводу лазне-прального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , сержанта,
- за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В
Відповідно до протоколу ЛВЛ № 166 про військове адміністративне правопорушення від 24.04.2025 року, військовослужбовці в/ч НОМЕР_2 солдати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в складі підрозділу перебували в місці тимчасової дислокації в АДРЕСА_2 ).
З наданих письмових пояснень солдата ОСОБА_2 стало відомо, що жодних інструктажів з дотримання техніки безпеки під час керування транспортним засобом він не проходив, а також йому не проводили жодного інструктажу щодо дотримання правил дорожнього руху.
Керуючись наведеним, за усним розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено перевірку паркової служби зведеного загону військової частини НОМЕР_1 .
В ході вказаної перевірки встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 (з технічної частини) сержанта ОСОБА_1 призначено позаштатним начальником контролю технічного пункту в місці стоянки техніки АДРЕСА_2 .
Згідно п. 2 вказаного наказу, позаштатному начальнику контрольно технічного пункту наказано якісно перевіряти технічний стан автомобільної техніки, показники одометрів, наявність та цілісність пломб спідометрів, вести документацію начальника контрольно технічного пункту.
В свою чергу, згідно витягу з функціональних обов`язків начальника контрольно-технічного пункту зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 , передбачені наступні обов`язки останнього:
перевіряти технічний стан транспортних засобів перед виходом та після повернення до парку, перевіряти стан та опломбування спідометрів, витрату моторесурсів автомобільної техніки і робити відмітку про технічний стан у дорожньому листку. Про результати перевірок - доповідати за встановленим порядком;
брати участь у проведенні інструктажів водіїв з безпеки дорожнього руху;
узагальнювати матеріали про причини затримання машин, випадки порушення встановленого порядку експлуатації транспортних засобів. Про результати узагальнення доповідати командиру військової частини;
здійснювати контроль за додержанням водіями (екіпажами) заходів безпеки під час перевірки машин
утримувати в технічно справному стані діагностичне обладнання та прилади для перевірки технічного стану машин.
Під час перевірки паркової служби було встановлено порушення вимог наказу Міністра оборони України № 558 «Про затвердження Правил обліку дорожьо-транспортних пригод у Збройних Силах України», наказу Міністра оборони України № 184 від 10.04.2006 року «Про затвердження Правил використання номерних знаків, установлення (нанесення) розпізнавальних знаків, кольорографічних схем, написів і спеціальних сигналів на транспортних засобах Збройних Сил України», та ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зокрема відсутність книги обліку катастроф, аварій, поломок та нещасних випадків, книги обліку діапазонів номерних знаків машин і причепів та не доведення водіям інформації стосовно відповідальності за порушення ПДР, аналізу стану аварійності на автомобільній техніці у Збройних Силах України військовослужбовцям, інформації стосовно відповідальності за порушення правил експлуатації машин та правил дорожнього руху.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 252 та ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Так, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.
Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.
Оскільки така норма закону, як ст. 172-15 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно п.7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021, до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, до протоколу про військове адміністративне правопорушення, долучено витяг з наказу командира зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2024 № 1, з якого вбачається, що ОСОБА_4 призначено позаштатним начальником контролю технічного пункту в місці стоянки техніки АДРЕСА_2 , функціональні обов`язки начальника контрольно-технічного пункту зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 та письмові пояснення ОСОБА_2 від 23.04.2025 року.
Суд зауважує, що підставою для складення протоколу стало вчинення військовослужбовцем ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди, під час керування транспортним засобом.
Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 256 цього Кодексу, так як у ньому не наведено таких відомостей, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 будь-яких положень нормативно-правових актів, що давали б підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
За таких обставин, суд доходить висновку, що матеріали справи не містять таких доказів, які б із достовірністю свідчили про те, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце за участю військовослужбовця ОСОБА_2 , стала наслідком саме недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду.
Таким чином, наявними у справі доказами не доведено поза розумним сумнівом факту недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду, що у свою чергу не надає можливості зробити висновок про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15КУпАП.
Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.
Водночас, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а долучені до матеріалів справи докази не містять у собі достатніх даних про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 172-15, 247, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч