Справа №538/847/25
Провадження по справі №3-зв/538/2/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про самовідвід судді Кунець М.Г. по справі № 538/847/25, провадження № 3/538/286/25 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 року в провадженні судді Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г. передана справа № 538/847/25, провадження № 3/538/286/25 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

06.05.2025 року за вх.№3901/25 до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшла заява про самовідвід судді Кунець М.Г.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2025 року про самовідвід, визначено суддю Бондарь В.А.

В судове засідання належним чином повідомлений особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився.

Суддя Кунець М.Г. повідомлена про дату та час судового розгляду належним чином в судове засідання не з`явилася, в заяві про самовідвід просила заяву розглядати без її участі.

Проаналізувавши наведені обставини, а також вивчивши наявні у розпорядженні суду матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суддя, звернувшись до суду із заявою про самовідвід, вказує про існування обставин, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, для задоволення такої заяви КУпАП не передбачає процесуальних норм, які б регламентували порядок вирішення самовідвід, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин заява судді Кунець М.Г. про самовідвід розглянута за аналогією процесуальних норм, які містяться в КПК України, оскільки у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 Європейський суд з прав людини зазначив, що український уряд визнав кримінальний характер КУпАП.

Так, в КПК України підстави для відводу судді визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 75 КПК України, згідно яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, приписами ст. 76 КПК України визначена недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, а ч. 1 ст. 416 КПК України передбачено, що після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

Оцінюючи доводи судді Кунець М.Г. про самовідвід, які, на її думку, свідчать про упередженість або необ`єктивність при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вважаю, що викладені у заяві судді Кунець М.Г. доводи щодо необхідності її відводу від участі в зазначеній справі є не вмотивованими та необґрунтованими.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вказані обставини, зазначені суддею Кукнець М.Г. у заяві про самовідвід не доводять про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді при здійсненні правосуддя у даній справі, суддею не наведено.

Суд застосовує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (заява № 33958/96) та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02), у пунктах 43 та 50 яких відповідно зазначено, що особиста безсторонність судді резюмується, поки не надано доказів протилежного.

Більше того, у відповідності до п.п. 49-54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09.11.2006, Суд зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявив суддя упередженість або безсторонність у даній справі (а не у будь-якій іншій).

Крім того, суддею Кунець М.Г. не наведено жодних об`єктивних доказів того, що вона може бути необ`єктивною, розглядаючи дану справу, приймаючи до уваги те, що у відповідності до рішення у справі «Фей проти Австралії» від 24.02.1993, п.п. 27, 28, 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984; «Миконенко та Мартенко проти України» від 10.12.2009, порушенням об`єктивного критерію визначено не абстрактні дії, не рішення в інших справах, а конкретна поведінка судді, певні фактори, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності, про що захисником в поданому клопотанні (заяві) про відвід судді заявлено без посилання на конкретні факти такої поведінки, тобто безпідставно та необґрунтовано.

Призначення та проведення судових засідань, витребування доказів, допуск учасників судового процесу, надання ними пояснень та заявлення клопотань, оцінка доказів є процесуальною діяльністю головуючого у справі та у разі допущення порушень цієї діяльності може бути приводом для апеляційного оскарження рішення, яке буде ухвалено суддею тільки в нарадчій кімнаті, а тому зазначені доводи судді Кунець М.Г. не є підставами для її самовідводу в розумінні ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Також суд вважає, що передача заяви про самовідвід на вирішення іншому судді, визначає ухилення судді від виконання обов`язку усунутися від розгляду справи і перекладання цього свого обов`язку на іншого суддю, що є неприпустимим, оскільки виконувати обов`язки повинна та особа, яка їх несе.

Таким чином, зважаючи на відсутність вказівки на підстави для самовідводу, суд доходить висновків про його необґрунтованість та відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 7, 278, 279, 283, 284 КУпАП, ст. ст. 35, 75,76, 107 КПК суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви судді Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець Мирослави Григорівни про самовідвід по справі № 538/847/25, провадження № 3/538/286/25 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області В.А. Бондарь