Справа № 758/9105/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Гребенюк В.В., за участю представника Енергетичної митниці Державної митної служби України Швед А.О., захисника особи, що притягується до відповідальності - адвоката Бондаренко Г.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Енергетичної митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ "ЕЛЕРОН", РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0144/90300/24 Енергетичної митниці від 16.05.2024 р. вбачається, що 04.04.2023 через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск», відділи митного оформлення № 3 - 6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки на митну територію України на адресу ТОВ «Елерон» (Закарпатська обл. м. Ужгород, вул. Проектна буд. 11, ) ввезено товар «газ вуглеводневий скраплений» у кількості 20,340 тон, 37,667 тис. л при 15 оС, вартістю 11 085,30 євро.

Переміщення товару через митний кордон України було здійснено на підставі наступних документів: митна декларація типу «IM ЕЕ» від 04.04.2023 №23UA62U, товаротранспортна накладна CMR від 03.04.2023 № 0500 , рахунок (invoice) від 03.04.2023 №20230065, сертифікат якості від 07.03.2023 №163250_4985841, зовнішньоекономічний контракт від 01.08.2022 №01-01-08/22.

Зазначений товар був оформлений в Енергетичній митниці за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 05.04.2023 № 23UA46U3.

Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2022 №01-01-08/22, укладеного між словацьким підприємством BENSTON TRADE SLOVAKIA s.r.o. (Sturova 129, 09301 Vranou nad Toplou, Slovensko), в особі директора ОСОБА_2 та ТОВ «Елерон», в особі директора ОСОБА_1 , поставка товару здійснювалась литовським підприємством UAB Jozita (Pietinio Keilo g,9, LT 75115, Soliu k. Silales r. Lithuania).

З метою підтвердження фізико-хімічних характеристик товару до митних органів надано сертифікат (паспорт) якості від 07.03.2023 № 163250_4985841, відповідно до якого товар виготовлений підприємством Public Company «Orlen Lietuva» та відповідає стандарту LST EN 589:2018+А1:2022, відомості про який внесені до гр. 44 зазначеної митної декларації.

Першого березня 2023 року листом № 20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю стосовно використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів якості виданих Public Company «Orlen Lietuva».

З метою перевірки законності ввезення на митну територію України нафтопродуктів, Енергетичною митницею на адресу Public Company «Orlen Lietuva» був направлений лист від 15.01.2024 № 7.6/7.6-20.3/13/240 стосовно сертифікатів (паспортів) якості нафтопродуктів виданих компанією «Orlen Lietuva» щодо яких існує ризик фальсифікацій.

12.02.2024 Енергетичною митницею отримано відповідь Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 09.02.2024 № D2 (12.11-9)-339) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості виданих компанією «Orlen Lietuva».

За результатами опрацювання зазначеної відповіді було встановлено, що паспорт (сертифікат) якості від 07.03.2023 № 163250_4985841 був виданий на партію товару «газ нафтовий скраплений» у кількості 19 999кг, яка була реалізована литовському підприємству UAB Jozita».

Проте, підприємством ТОВ «Елерон» з використанням паспорта (сертифіката) якості від 07.03.2023 № 163250_4985841 фактично ввезено на митну територію України товар «газ вуглеводневий скраплений» у кількості 20340кг, що більше на 341 кг ніж продано (відвантажено) компанією «Orlen Lietuva» підприємству UAB Jozita» згідно з паспортом (сертифікатом) якості від 07.03.2023 № 163250_4985841.

Тому, на думку Енергетичної митниці, директором ТОВ «Елерон» гр. ОСОБА_1 до митних органів України був наданий сертифікат (паспорт) якості від 07.03.2023 № 163250_4985841, який виданий компанією «Orlen Lietuva» на іншу кількість товару (19,999 тон).

Отже, за висновками Енергетичної митниці директором ТОВ «Елерон», ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Газ вуглеводневий скраплений» з приховуванням від митного контролю у кількості 341 кг, 0,631 тис. л при 15 град. С, вартістю 185,85 євро, що в перерахунку згідно з офіційним курсом валют, чинних на дату перетину кордону, дорівнює 7 389,58 грн., шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару. Таким чином, Енергетична митниця вважає, що в діях директора ТОВ «ЕЛЕРОН» ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Місцем вчинення порушення митних правил зазначено пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» відділи митного оформлення № 3 - 6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці. Час вчинення порушення митних правил: 04.04.2023.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні захисник Бондаренко Г.П. просила закрити справу за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, в діях ОСОБА_1 посилаючись на те, що в даній справі відсутня загалом подія правопорушення, а також всі складові адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, які складають сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Представник Енергетичної митниці Швед А.О. в судовому засіданні просила суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Заслухавши пояснення захисника та представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 195 МК України переміщення товарів через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Пунктом 49 частини першої статті 4 МК України визначено, що пропуск товарів через митний кордон України - надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Пунктом 1 частини 1 ст. 335 МК України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник при перевезенні автомобільним транспортом надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; ґ) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; д) найменування товарів; е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об`єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари для митного контролю і митного оформлення, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Згідно ч. 5. ст. 265 МК України декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені. У відповідності до ч. 4 та 5 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 статті 483 МК України встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є безпосередньо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи. Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві відомості.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України. Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару є підробленими чи одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Згідно зі статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. А відтак, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Стаття 494 МК України визначає перелік даних, які повинен містити протокол про порушення митних правил, зокрема, в ньому зазначається місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил.

Доказами у справі про порушення митних правил відповідно до ст. 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Судом встановлено, що 04.04.2023 через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск», відділи митного оформлення № 3 - 6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки на митну територію України на адресу ТОВ «Елерон» (Закарпатська обл. м. Ужгород, вул. Проектна буд. 11, ) ввезено товар «газ вуглеводневий скраплений» у кількості 20,340 тон, 37,667 тис. л при 15 оС, вартістю 11 085,30 євро. Перевізником виступило підприємство M.V.T. Slovakia s.r.o.

Зазначений товар був переміщений на територію України та оформлений Енергетичною митницею за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 05.04.2023 №23UA46U3.

Поставка товару на адресу ТОВ «Елерон» відбувалася на підставі зовнішньоекономічного контракту № 01-01-08/22 від 01.08.2022р., укладеного останнім з компанією BENSTON TRADE SLOVAKIA s.r.o.

У протоколі про порушення митних правил №0144/90300/24 від 16.05.2024р, складеному за відсутності ОСОБА_1 , митний орган зазначив, що директором ТОВ «Елерон» вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару. Проте у протоколі не сказано, які саме документи, подані до митних органів для переміщення товару, містять такі неправдиві відомості.

Пунктом 3.5. Контракту №01-01-08/22 передбачено, що кожна відвантажена в автомобільний транспорт партія товару повинна супроводжуватися наступними документами: CMR, інвойс, сертифікат якості, сертифікат походження, експортна декларація. Пунктом 2.1. Контракту передбачено, що якість товару відповідає європейському стандарту EN228/EN590 та сертифікату якості/паспорту на Товар, виданому Продавцем і є остаточним та обов`язковим для сторін. Пунктом 2.2. Контракту встановлено, що кількість Товару визначається в кожному окремому інвойсі.

Таким чином, ТОВ «Елерон» є покупцем нафтопродуктів, при цьому згідно договірних умов саме на продавця покладено обов`язок продати товар належної якості та у відповідній кількості.

Судом встановлено, що інформація про кількість товару 20340 кг, придбаного ТОВ «Елерон» у BENSTON TRADE SLOVAKIA s.r.o., вказана в інвойсі №20230065 від 03.04.2023р., міжнародній товаротранспортній накладній CMR №0500 від 03.04.2023р., митній декларації країни відправлення №23LTKC0100EK0ECCF6 від 03.04.2023р. Як вбачається з рахунку-фактури №WO 2023/035, цю ж саму вагу товару компанія BENSTON TRADE SLOVAKIA s.r.o. попередньо придбала у компанії UAB WEST OIL.

У графі 35 та 38 митної декларації №23UA46U3 від 05.04.2023р., оформленої Енергетичною митницею, зазначено вагу товару 20340 кг, яка відповідає вказаним товаросупровідним документам.

Суд приходить до висновку, що кількість експортованого з Литовської Республіки та кількість ввезеного в Україну на адресу ТОВ «Елерон» та задекларованого газу нафтового скрапленого є однаковою та підтвердженою документально.

Стосовно посилання Енергетичної митниці на сертифікат якості №163250_4985841від 07.03.2023р., як на документ, який підтверджує іншу кількість товару, ніж вказана в товаросупровідних документах, наданих до митних органів для переміщення та митного оформлення товару, суд зазначає, що даний сертифікат якості не містить інформації про кількість товару, на яку він виданий. Сертифікат якості №163250_4985841 від 07.03.2023 є документом, який місить інформацію про фізико-хімічні характеристики товару та подавався до Енергетичної митниці з метою їх підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що у ланцюгу поставки товару від компанії UAB WEST OIL до компанії BENSTON TRADE SLOVAKIA s.r.o. та від останньої до кінцевого покупця ТОВ «Елерон» сертифікат якості №163250_4985841 від 07.03.2023р. супроводжував партію товару у кількості 20340 кг. Зокрема, він вказаний у графі 5 міжнародної товаротранспортної накладної CMR №0500 від 03.04.2023р. як супровідний документ, який надавався відправником UAB Jozita перевізнику на партію товару у кількості 20340 кг, також він зазначений у митній декларації країни відправлення №23LTKC0100EK0ECCF6 від 03.04.2023р., за якою було оформлено на експорт партію товару у тій же кількості.

Енергетичною митницею не надано належних, достатніх та переконливих доказів, які підтвердили б, що сертифікат якості від 07.03.2023р. №163250_4985841 видавався виробником «Orlen Lietuva» на меншу кількість товару, ніж ввезено на адресу ТОВ «Елерон», та доказів, що підтверджують подання до митного органу як підстави для переміщення товару документів, які містять неправдиві відомості про вагу (кількість) товару.

Матеріали справи також не містять доказів, що саме ОСОБА_1 вчинялися активні дії, передбачені диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України, тобто подавалися митному органу для переміщення товарів через митний кордон України документи, що містять неправдиві дані про кількість товару з метою його приховати від митного контролю.

Енергетичною митницею не доведено, що ОСОБА_1 був присутній в указану в протоколі про порушення митних правил №0144/90300/24 від 16.05.2024р. дату - 04.04.2023р в пункті пропуску «Ягодин - Дорогуск» та/або перетинав митний кордон там в цей час.

У графі 23 міжнародної товаротранспортної накладної CMR №0500 від 03.04.2023р. та у витягу з ЄАІС копії документу контролю доставки, наданому Енергетичною митницею, у таблиці «історія ЕА №UA903000/3/906562» вказано дату пропуску через митний кордон товару 04.04.2023р. та дані водія - ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 . У графах 14 та 54 митної декларації від 05.04.2023 №23UA46U3 вказано декларантом ОСОБА_5 .

Власник чи представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, отриманих незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві відомості. За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МУ України.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України лише у тому випадку, коли вона з метою приховування від митного контролю особисто вчиняла дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення.

Виходячи з вищевикладеного та з огляду на те, що суду не надано належних доказів вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України газу вуглеводневого скрапленого у кількості 341 кг з приховуванням від митного контролю, суд приходить до висновку про недоведеність також умислу у ОСОБА_1 вчиняти правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. ЄСПЛ також неодноразово підкреслював, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) ЄСПЛ, зазначено, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Отже, вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не доведена, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно зі ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним,- відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що існують підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9-11, 221, 247, 252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 483, 486, 489, 494-496, 527, 528, 529 Митного кодексу України

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ "ЕЛЕРОН", РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги;

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Гребенюк