Справа № 177/1113/25
Провадження № 3/177/394/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 травня 2025 року Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького районного управління поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 20.04.2025 о 20 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 у Криворізькому районі в с. Вільне по вул. Незалежності біля буд. 7, здійснюючи розворот ліворуч була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості, безпечної дистанції та інтервалу, в зв`язку з чим здійснила наїзд на перешкоду (бетонний паркан), що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу, паркану та матеріальні збитки, чим порушила пункти 2.3.б, 12.1, 13.1 ПДР України.

Окрім того, ОСОБА_1 , 20.04.2025 о 20 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 у Криворізькому районі в с. Вільне по вул. Незалежності біля буд. 7, здійснила наїзд на перешкоду (бетонний паркан), після чого залишила місце пригоди, не повідомивши уповноважений орган Національної поліції, чим порушила вимоги пункту 2.10а ПДР України.

У відповідності до вимог «Інструкції у місцевих та апеляційних судах» затвердженої наказом Державної судової адміністрації 20.08.2019 року у разі об`єднання справ про адміністративні правопорушення в одну справу об`єднаній справі присвоюється номер тієї справи, яка надійшла до суду першою.

Враховуючи викладене, для повноти та об`єктивності розгляду адміністративних матеріалів, суддя вважає за необхідне об`єднати в одне провадження дві справи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та присвоїти об`єднаній справі один реєстраційний номер тієї справи, яка надійшла до суду першою.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала, просила суворо не карати, пояснила, що відшкодувала матеріальні збитки.

ОСОБА_2 подала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, повідомила, що пошкоджений паркан ОСОБА_1 відновила в повному обсязі, в зв`язку з чим матеріальні збитки їй компенсовано в повному обсязі, претензій майнового характеру до ОСОБА_1 не має, просила застосувати відносно ОСОБА_1 мінімальне покарання.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції норм ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, з урахуванням положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, особа підлягає адміністративній відповідальності у випадку, зокрема, порушення нею, як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна та залишення нею місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень підтверджується письмовими доказами в справі, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 309617 від 23.04.2025 та ЕПР1 № 309665 від 23.04.2025, у яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 ДТП, що мала місце 20.04.2025 року Криворізькому районі в с. Вільне по вул. Незалежності біля буд. 7 та залишення нею місця дорожньо-транспортної пригоди; рапортами від 28.04.2025 складеними уповноваженою особою, які узгоджуються з матеріалами справи; схемою місця ДТП від 20.04.2025, у якій зафіксовано відомості щодо ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких вказала, що 20.04.2025 о 20 год. 30 хв. керувала транспортним засобом ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в с. Вільне та в цей час вирішила зробити розворот, повертаючи ліворуч в зв`язку з чим вона спочатку прийняла вправо на паркувальний майданчик біля магазину «Спокуса» в с. Вільне, а потім різко розвернула руль вліво щоб виконати розворот, але не врахувала дистанцію та інтервалу та здійснила наїзд на бетонний паркан, після чого поїхала з місця ДТП за місцем мешкання, не повідомивши про ДТП уповноважений орган поліції, вказала, що нею відновлено пошкоджений паркан, провину у вчиненні порушень ПДР України визнала; відомостями з рапорту прийняття заяви ОСОБА_2 ; заявою ОСОБА_2 в якій просила органи поліції притягнути до відповідальності особу, яка 20.04.2025 о 20-30 год., керуючи транспортним засобом ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , бежевого кольору в с. Вільне по вул. Незалежності біля магазину «Спокуса», рухаючись заднім ходом, виконуючи розворот, здійснила наїзд на бетонний паркан, що належить Вільненському СБК, чим завдано пошкодження та матеріальні збитки; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які узгоджуються з обставинами викладеними у протоколі; фотоматеріалом із зображенням після ДТП та наявними пошкодженнями.

За приписами п. 1.3 ПДР України та ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.3б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1. ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 13.1 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин вчинення ДТП, механізму його вчинення, інформації на схемі місця ДТП, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП та механічні пошкодження транспортного засобу, майна у вигляді паркану, є прямим наслідком допущення ОСОБА_1 порушень п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України та в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознакою порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та майна у вигляді паркану.

Відповідно до п. 2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Під час судового розгляду встановлено, що після ДТП водій ОСОБА_1 залишила місце ДТП, що відображено в матеріалах справи та підтверджено ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна; за ст. 122-4 КУпАП за ознаками: залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд, керуючись вимогами ст. 33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність, тому вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню, із застосуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33-35, 36, 40-1, 122-4, 124, 245, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення - №177/1113/25, провадження № 3/177/394/25 та № 177/1115/25, провадження №3/177/395/25 щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП та присвоїти об`єднаній справі №177/1113/25, провадження № 3/177/394/25.

ОСОБА_1 визнати винуватою за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя В.В.Лященко