Справа № 553/1757/25
Провадження № 3/553/510/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.05.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Старий Білоус Чернігівського р-ну Чернігівської обл., громадянина України, який проходить військову службу на посаді командира взводу зв`язку прив`язки мобільної роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 30.04.2025 серія КИП № 31, який надійшов до Подільського районного суду міста Полтави 01.05.2025, старшого лейтенанта ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.06.2024 № 442 призначено старшим офіцером у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

Відповідно до функціональних обов`язків старшого у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_1 , окрім іншого, відповідає за військову дисципліну, внутрішній порядок на території військової частини, облік особового складу, що знаходиться на ППД.

Відповідно до п. 21 розділу ІІ Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 № 604 (далі Інструкція), про самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової військової служби), невихід без поважних причин на службу, нез`явлення з відрядження, відпустки, закладу охорони здоров`я, нез`явлення у разі призначення або переведення до нового місця служби командири (начальники) військових частин доповідають своїм безпосереднім командирам (начальникам) та повідомляють начальника органу управління Військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням, усно - протягом доби з моменту, коли стало відомо про факт порушення, а протягом доби з моменту надання усної доповіді - письмово.

19.01.2025 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 рядовий ОСОБА_2 самовільно залишив місце несення служби, а саме ППД військової частини НОМЕР_1 . 20.01.2025 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 самовільно залишив місце несення служби, а саме ППД військової частини НОМЕР_1 . 21.01.2025 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 самовільно залишив місце несення служби, а саме ППД військової частини НОМЕР_1 . 27.01.2025 сержант ОСОБА_5 самовільно залишив місце несення служби, а саме ППД військової частини НОМЕР_1 .

На порушення вимог пункту 21 розділу ІІ Інструкції до ІНФОРМАЦІЯ_1 доповідь про факти СЗЧ вищевказаних військовослужбовців була надіслана 30.01.2025.

З метою встановлення винних осіб та ступеню їх вини було проведено перевірку, в ході якої встановлено наступне.

Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2025 № 1840/1073 встановлено, що усним наказом командира військової частини НОМЕР_1 відповідальною особою за надання своєчасної письмової доповіді до органу управління Військової служби правопорядку про факти вчинення самовільного залишення військової частини на ППД військової частини НОМЕР_1 був визначений старший на ППД військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 .

Разом з тим встановлено, що після створення письмової доповіді про факт СЗЧ черговий ППД військової частини НОМЕР_1 через старшого на ППД старшого лейтенанта ОСОБА_1 має надіслати письмові доповіді про факти СЗЧ визначеній посадовій особі військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_6 , який розробляє супровідний лист, та направляє разом із ним відповідну письмову доповідь до органу управління Військової служби правопорядку.

Крім того, відповідно до вищевказаного листа із військової частини НОМЕР_1 встановлено, що причиною несвоєчасного здійснення письмової доповіді про факт СЗЧ військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які несли службу на ППД, є несвоєчасно надіслані письмові доповіді із ППД військової частини НОМЕР_1 до старшого лейтенанта ОСОБА_6 . Опитаний старший лейтенант ОСОБА_6 пояснив, що письмові доповіді про факти СЗЧ вищевказаних військовослужбовців йому були передані із ППД військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 лише 30.01.2025, внаслідок чого і було допущено порушення вимог Інструкції.

Таким чином, внаслідок своєї недисциплінованості, грубо порушуючи вимоги статей 11, 16, 49, 58, 59 Статуту ВС ЗСУ, статей 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту, не виконавши функціональні обов`язки старшого офіцера A4676 старший лейтенант ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, будучи військовою посадовою особою, старшим на пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , внутрішній порядок, який би забезпечував точне і неухильне виконання вимог статутів Збройних Сил України та Законів України на території ППД військової частини НОМЕР_1 не створив, належне несення служби у довіреному йому підрозділі на ППД військової частини НОМЕР_1 не організував, належно покладені на нього обов`язки не виконав, заходів для запобігання подіям та кримінальним правопорушенням не вжив, письмові доповіді про факти СЗЧ військовослужбовців, які несли службу на ППД військової частини НОМЕР_1 , своєчасно не підготував, своєчасно її до визначеної відповідальної особи військової частини НОМЕР_1 не передав, та контроль щодо надання своєчасних письмових доповідей підпорядкованими йому посадовими особами ППД військової частини НОМЕР_1 (оперативним черговим) не здійснював, що спричинило порушення вимог чинного законодавства в тому числі статутів Збройних Сил України та вимог Інструкції, тобто недбало ставився до військової служби, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У призначене судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

До матеріалів справи долучена письмова заява ОСОБА_1 від 05.05.2025, в якій він просить розглянути справу про адміністративне правопорушення без його присутності, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не відноситься до правопорушень, при розгляді яких присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить висновку про таке.

Відповідно до вимог КУпАП одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

У відповідності до частини 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення за правопорушення, підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічне положення міститься в рішенні ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, за яким у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність вини особи не має вирішуватися.

Також, відповідно до висновку Вищого адміністративного суду України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», у разі закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не встановлюється.

Отже, після закінчення вказаних строків унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

При цьому, пункт 7 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, вчинене у період із 19.01.2025 по 27.01.2025, дане правопорушення є триваючим та було виявлено 30.01.2025.

Враховуючи, що, на момент надходження матеріалів 01.05.2025, закінчився визначений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк притягнення до адміністративної відповідальності, суд позбавлений процесуальної можливості в подальшому досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись пунктом 7 статті 247, статтями 38, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю. М. Подмаркова