Справа № 132/70/25
Провадження № 33/801/425/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 25 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 208340, складеним 30 грудня 2024 року о 00год 43 хв, водій ОСОБА_1 29 грудня 2024 року о 22:50 год по автодорозі М-21 сполученням «Виступовичі Житомир Могилів-Подільський», 276 км., керуючи автомобілем марки (моделі) «Toyota RAV4», номерний знак « НОМЕР_1 », при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечної швидкості руху та безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з автомобілем марки (моделі) «KIA Rio», номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався назустріч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3(б), 12.1, 13.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 25 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі, поданій до суду через систему «Електронний суд» 02 квітня 2025 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що він категорично заперечує свою винуватість у ДТП, вважає, що вини будь-кого з водіїв у даній ДТП немає, а винна тільки не правильна організація регулювання дорожнього руху, що не відповідає вимогам розділу 8 ПДР, ГБН В.2.3.-5:2016, ДСТУ 4100:2021 «Знаки дорожні», що і призвело як наслідок до ДТП.

Його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, а також фактичне відшкодування спричиненої потерпілому шкоди не свідчить про визнання вини, а тому не повинні так інтерпретуватися судом.

Вважає, що такі його пояснення матеріалами справи не спростовано, а тому їх врахування виключає його винуватість в інкримінованому правопорушенні.

23 квітня 2025 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , у якому він просить призначити по справі № 132/70/25 комплексну дорожньо-технічну та автотехнічну експертизу на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи відповідає розташування дорожніх знаків 4.6 «Рух праворуч або ліворуч» та 3.21 «В`їзд заборонено» та інших засобів організації дорожнього руху, розміщених на перехресті доріг загального користування місцевого значення 0-02-23-01 та 0-020702 (координати 49,46902 С, 28.48960 В) правилам дорожнього руху, нормам, національним стандартам та чи забезпечує безпеку дорожнього руху на зазначеному перехресті?

2. Чи відповідає перехрестя доріг загального користування місцевого значення 0-02-23-01 та 0-020702 (координати 49,46902 С, 28.48960 В) вимогам облаштування нерегульованої розв`язки нерівнозначних доріг, зокрема де головна дорога змінює напрямок п. 10.2.7 ГБН В.2.3.-5:2016?

3. Чи відповідають встановленні дорожні знаки 4.6 «Рух праворуч або ліворуч» та 3.21 «В`їзд заборонено», які розміщені на перехресті доріг загального користування місцевого значення 0-02-23-01 та 0-020702 (координати 49,46902 С, 28.48960 В) вимогам ДСТУ-4100:2021, зокрема чи відповідають вони кольоровому та світло відбиваючому стандарту ?

4. Чи мав можливість водій транспортного засобу Тойота Рав 4 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 попередити ДТП за фактичним експлуатаційним станом складових перехрестя автомобільних доріг загального користування місцевого значення 0-02-23-01 та 0-020702 (координати 49,46902 С, 28.48960 В) та з`їзду на АД М21?

5. Чи був водій ОСОБА_1 належним чином попереджений про фактичний експлуатаційний стан складових перехрестя доріг 0-02-23-01 та 0-020702 (координати 49,46902 С, 28.48960 В) шляхом установлення технічних засобів організації та регулювання дорожнього руху?

6. Чи впливав (знаходився в причинно-наслідковому зв`язку) експлуатаційний стан складових перехрестя доріг 0-02-23-01 та 0-020702 (координати 49,46902 С, 28.48960 В) на факт виникнення ДТП?

7. Чи впливало (знаходилось в причинно-наслідковому зв`язку) неналежне встановлення технічних засобів організації та регулювання дорожнього руху на факт виникнення ДТП?

Клопотання про призначення експертизи мотивоване тим, що оскільки на переконання ОСОБА_1 вини будь-кого з водіїв у даній ДТП немає, а винна тільки не правильна організація регулювання дорожнього руху, що не відповідає вимогам розділу 8 ПДР, ГБН В.2.3.-5:2016, ДСТУ 4100:2021 «Знаки дорожні», що і призвело як наслідок до ДТП. А тому для з`ясування вини у інкримінованому правопорушенні необхідно з`ясувати питання наявності (відсутності) недоліків вулично-шляхової мережі, організації дорожнього руху на вказаній ділянці дороги, що потребує спеціальних знань.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги та клопотання про призначення експертизи.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Готра В. В., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи (а. с. 67-69), у судове засідання не з`явились.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Готра В. В. подав заяву у якій просить розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , призначене на 13:00 год 30 квітня 2025 року провести без їх участі. Подане клопотання про призначення у справі комплексної дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи підтримують, просять таке клопотання задовольнити та призначити експертизу у справі.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про призначення експертизи та апеляційна скарга не підлягають до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, в тому числі і заявляти клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Обов`язковими умовами призначення судової експертизи є неможливість з`ясування фактичних обставин справи з інших джерел доказів, а також пов`язана з цим потреба у професійних знаннях поза межами загальновідомих, загальнодоступних та правових знань. Ці умови безпосередньо залежать від предмета доказування у справі.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона призначається у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

При цьому, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тому з урахуванням правової кваліфікації правопорушення, фактичних обставин справи та визначення причинно-наслідкового зв`язку між ними, можуть бути у повній мірі встановлені дослідженням та аналізом наявних у справі доказів.

На переконання апеляційного суду, в матеріалах провадження про адміністративне правопорушення зібрано достатньо доказів, на підставі яких апеляційний суд може прийняти рішення без залучення експертів.

Оскільки, стороною захисту не доведено суду апеляційної інстанції необхідності проведення експертизи, то підстави, передбачені ст. 273 КУпАП для призначення експертизи також відсутні.

Отже, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення комплексної дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи слід відмовити, оскільки для здійснення оцінки обставин цієї справи не потребується експертних спеціальних знань.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованими ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 124 КУпАП визначено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.3 Правил дорожнього руху, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 26 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом першої інстанції, за наслідками розгляду справи, встановлено, що матеріали справи містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 208340 від 30 грудня 2024 року, згідно якого водій ОСОБА_1 29 грудня 2024 року о 22 год. 50 хв. по автодорозі М-21 сполученням «Виступовичі Житомир Могилів-Подільський», 276 км., керуючи автомобілем марки (моделі) «Toyota RAV4», номерний знак « НОМЕР_1 », при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху та безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з автомобілем марки (моделі) «KIA Rio», номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався назустріч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а. с. 1);

- схема ДТП, що повністю відповідає обставинам викладеним у протоколі (а. с. 2);

- письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 (а. с. 4).

Перевіривши наявні в матеріалах справи докази апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, доведена матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що вини будь-кого з водіїв у даній ДТП немає, а винна тільки не правильна організація регулювання дорожнього руху, що і призвело як наслідок до ДТП, апеляційним судом відхиляється, оскільки організація регулювання дорожнього руху на ділянці дороги, на якій сталась ДТП, не є предметом розгляду цієї справи.

Крім того, згідно схеми місця ДТП, яка сталася 29 грудня 2024 року о 22 год. 50 хв на АД М-21 + 276 км, розміщені дорожні знаки 5.5 та 4.9 та дорожня розмітка 1.1 та 1.5, що свідчить про забезпечення регулювання дорожнього руху цієї ділянки дороги.

Знак 5.5 "Дорога з одностороннім рухом" застосовується для позначення дороги або відокремленої проїзної частини, по всій ширині якої транспортні засоби рухаються в одному напрямку.

Із доданих до апеляційної скарги фотокопій вбачається, що на ділянці дороги, по якій рухався правопорушник наявний дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» (а. с. 61), що також свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Знак 3.21 «В`їзд заборонено» забороняє в`їзд усіх транспортних засобів, у тому числі з метою запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом.

Отже, додані ОСОБА_1 фото узгоджуються з його поясненнями про те, що на перехресті доріг 0-02-23-01 та 0-020702 (координати 49,46902 С, 28.48960 В, де АД 0-02-23-01 змінює напрямок та повертає вправо для виїзду на АД М21, він проїхав прямо та виїхав на ділянку дороги з одностороннім рухом, який був з`їздом з АД М21 та рухався по ньому до місця примикання з АД М21.

При цьому не має жодного значення усвідомлював протиправність своїх дій ОСОБА_1 чи ні, оскільки як зазначено в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відтак, доводи скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з неправильною, на його думку, організацією регулювання дорожнього руху, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення.

Доказів зворотного матеріали справи не містять, а позиція ОСОБА_1 повністю спростовується матеріалами справи та наданими самим правопорушником доказами.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції з розписки ОСОБА_2 від 07 березня 2025 року та платіжного документу від 07 березня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 своїми діями фактично визнав провину у даній дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 29 грудня 2024 року, сплативши постраждалій особі в рахунок відшкодування завданих їй матеріальних збитків певну грошову суму. Також ОСОБА_1 , як під час оформлення адміністративних матеріалів, так і під час їх розгляду в суді першої інстанції, не заперечував своєї вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що прослідковувалось з його дій.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону. Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

У задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про призначення у справі комплексної дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи відмовити.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 25 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська