Провадження № 3/193/289/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 травня 2025 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участю секретаря судового засідання Оселедець О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, РНОКПП невідомий,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

30.04.2025 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення складені стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Так, 20.04.2025 о 20:00 годині гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння почав ображати нецензурною лексикою свою співмешканку гр. ОСОБА_2 та кулаками бив по обличчю, чим завдав психологічного та фізичного болю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП України.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань про можливість розгляду справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не направляв, про причини своєї неявки суд не повідомив.

До того ж стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч.1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 3 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:

- рапортом за фактом звернення потерпілої ОСОБА_2 на лінію 102 про вчинення відносно неї домашнього насильства з боку її співмешканця ОСОБА_1 (а.с.2);

- протоколом про прийняття заяви потерпілої ОСОБА_2 від 20.04.2025 про вчинення відносно неї зі сторони співмешканця ОСОБА_1 домашнього насильства (а.с. 3);

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , згідно яких вказала, що 20.04.2025 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_1 за місцем мешкання розпивали спиртні напої, в той час до неї зателефонував її чоловік з яким вона не розлучена та є батьком її дітей, побачивши це ОСОБА_1 почав її ревнувати та вчиняти конфлікт під час якого почав її бити руками по обличчю та тягати за волосся, чим спричинив їй фізичний біль, ображав нецензурними словами, коли вона почала телефонувати на лінію 102 ОСОБА_1 почувши це пішов з дому у невідомому напрямку (а.с.4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких останній вказав, що разом із співмешканкою ОСОБА_2 у знайомих вживали алкоголь, близько 19:00 год приїхали додому, він пішов відпочивати а ОСОБА_2 продовжила вживати алкоголь на що він зробив їй зауваження, після цього між ними виник конфлікт в ході якого декілька разів штовхнув її та ображав нецензурними словами (а.с.5);

- постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2024 згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн. (а.с.10-11).

Наведені вище докази вказують на те, що ОСОБА_1 умисно вчинив дії психологічного та фізичного характеру, які полягали у тому, що останній ображав нецензурною лексикою свою співмешканку гр. ОСОБА_2 , бив кулаками по обличчю, такі дії вчинені ним повторно протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 173- 2 КУпАП.

При вирішенні питання про призначення виду і розміру адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який вже притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, ніде не працює та не навчається, не військовослужбовець (відомості про це відсутні), накладені раніше адміністративні стягнення у виді штрафу не сплатив, а тому такий вид стягнення є неефективним та не досягає мети виправлення останнього. Враховуючи викладене, суд вбачає доцільним накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Згідно ст. 40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.(Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, розрахунковий рахунок UA0026001, код ЄДРПОУ одержувача 37993783, МФО банку 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП)).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Томинець