Провадження № 3/641/651/2025 Справа № 641/1518/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Онупко М.Ю., за участі секретаря Кисіль О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Слобідського районного суду міста Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 249433 від 17.02.2025 року складеного старшим інспектором УПП ДПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Кузнецовим Д.С., 17.02.2025 року о 14 год. 09 хв. в м. Харків, м-н. Захисників України, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 , що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, який був переобладнаний з порушенням вимог стандартів, правил та нормативів, а саме встановлено 21 (двадцять одне) місце для сидіння, замість 20 (двадцяти) місць для сидіння вказаних в свідоцтві про реєстрацію на даний транспортний засіб, також правопорушення вчинено повторно протягом року. Так 22.10.2024 року постановою серії ЕНА3319098 ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, чим порушив вимоги ст.31.1, п. 31.3а ПДР України, п. 5.2 ДСТУ 3649:2010, чим порушив п. 31.3а ПДР України. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні захисник Рябішин А.О., приймаючи участь дистанційно, просив справу про адміністративне правопорушення, протокол серії ЕПР1 № 249433 від 17.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.4 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Крім того вказав, що згідно до технічного паспорту на транспортний засіб Mercedes Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 , кількість місць 20.

В наданих до суду письмових поясненнях зазначив, що матеріали провадження не містять доказів події вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_1 . Об`єктивна сторона вищевказаного складу адміністративного правопорушення, полягає у керуванні водієм транспортним засобом , який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. При цьому йдеться не просто про факт переобладнання, а переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. В протоколі про адміністративне правопорушення за ст.121 ч.4 КУпАП щодо ОСОБА_1 , крім порушення п.31.3а ПДР, не йдеться про порушення будь-якого іншого нормативного акту. Посилання в протоколі на ДСТУ-3649:2010 стосується притягнення до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.2 КУпАП 22.10.2024. Отже ОСОБА_1 не звинувачується в порушенні нормативно-правового акту, який регулює питання переобладнання транспортного засобу. Таким чином, в зафіксованому протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 249433 від 17.02.2025 року, дії ОСОБА_1 , які полягали в «керуванні транспортним засобом, який не є переобладнаним», не утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 121 КУпАП.

Також, вказав, що на момент придбання транспортного засобу Шляховим, відповідно до акту огляду реалізованого транспортного засобу № 4738/18/000231 від 20.07.2018 року, кількість сидячих місць з водієм - 21. Таким чином матеріалами провадження не доведено невідповідність правилам, нормам і стандартам обладнання транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, ДНЗ НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до відомостей квазаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 249433 від 17.02.2025 року складеного старшим інспектором УПП ДПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Кузнецовим Д.С., 17.02.2025 року о 14 год. 09 хв. в м. Харків, м-н. Захисників України, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 , що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, який був переобладнаний з порушенням вимог стандартів, правил та нормативів, а саме встановлено 21 (двадцять одне) місце для сидіння, замість 20 (двадцяти) місць для сидіння вказаних в свідоцтві про реєстрацію на даний транспортний засіб, також правопорушення вчинено повторно протягом року. Так 22.10.2024 року постановою серії ЕНА3319098 ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, чим порушив вимоги ст.31.1, п. 31.3а ПДР України, п. 5.2 ДСТУ 3649:2010, чим порушив п. 31.3а ПДР України. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Також з відомостей цього протоколу вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі.

Поряд з цим, з відомостей протоколу вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію цього протоколу, що підтверджується його особистим підписом в графі: «..Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні)».

Також, в матеріалах справи міститься відеозапис події за участю ОСОБА_1 (арк. 4), відповідно до відомостей якого вбачається, що ОСОБА_1 особисто був ознайомлений з протоколом.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою, однак дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, не звертався із позовом до суду в порядку КАС України щодо дій працівників поліції, а також не звертався із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Тобто, ОСОБА_1 не скористався своїм правом на оскарження дій чи бездіяльності працівників поліції під час складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг сторони захисту щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу стосовно ОСОБА_1 , а також відсутність будь-яких рішень компетентних органів щодо неправомірності дій працівників поліції, суд дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Так, статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім цього, з відеозапису об`єктивно вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які встановили наявність в транспортному засобі додаткового місця для сидіння. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував існування додаткового місця для сидіння в салоні транспортного засобу та пояснював, що «...що він не перевозить пасажирів у транспортному засобі, а здійснює перевезення вантажів. І якщо працівники поліції нададуть йому час, то він демонтує сидіння». Також вбачається, що працівники поліції оглянули салон транспортного засобу, в якому було облаштовано 21 місця для сидіння. Крім того ОСОБА_1 зазначав, що йому відомо про існування постанови стосовно нього за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до відомостей копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.10.2024 року (арк. 6) вбачається, що 22.10.2024 року дійсно ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 за порушення п.п. 31.4.7.є ПДР України.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації

Частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення правопорушення повторно протягом року, передбачених частиною першою-третьою цієї статті.

Пунктом 31.3 а ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Дослідженими матеріалами в судовому засіданні вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджена зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 249433 від 17.02.2025 року, постановою серії ЕНА 3319098 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП., відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Окрім того, як зазначено в самому оскаржуваному протоколі, так і повідомлено в судовому засіданні захисником ОСОБА_1 - адвокатом Рябішиним А.О., відповідно до даних зазначених у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу Mercedes Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 міститься інформація про 20 місць для сидіння, натомість у зазначеному транспортному засобі на момент його зупинки працівниками поліції 17.02.2025 року було 21 місце для сидіння, що свідчить про провдення переобладнання зазначеного транспортного засобу.

Щодо посилання адвоката Рябішина А.О. на акт огляду реалізованого транспортного засобу № 4738/18/000231 від 20.07.2018 року та факт придбання ОСОБА_1 зазначеного транспортного засобу у комплектації з 21 місцем для сидіння, а також на протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00843-01373-24 слід зазначити, що технічні характеристики будь-якого транспортного засобу відображаються у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, і у даному випадку фактична кількість місць та зазначена у відповідному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу Mercedes Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 є різною, що свідчить про проведення переобладнання транспортного засобу, про що ОСОБА_1 , як власнику транспортного засобу було достеменно відомо.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, судом не встановлено.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП а саме керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, вчинене повторно протягом року.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність за адміністративне правопорушення обставин, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. 121, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 304 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя- М. Ю. Онупко