Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/216/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Куценко О. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.,

за участю:

потерпілого ОСОБА_2 ,

захисника Бабкова О.О.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2025 року, ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 26.01.2025 року о 14 год. 40 хв. в м. Кропивницький по вул. Євгена Тельнова, 4, керувала т/з Peugeot 206, днз НОМЕР_1 , здійснюючи поворот ліворуч була не уважна, не переконалась що це буде безпечно, не надала дорогу т/з Skoda Octavia, днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїла з ним зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.1, п.10.3 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а справу закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав відсутності події та складу адміністративного правопорушення в порядку п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, не зважаючи на подане клопотання про відкладення судового розгляду, розглянув справу без її присутності, чим проігнорував положення ст. 268 КУпАП та порушив її процесуальні права при розгляді даної справи. Порушення вказаних процесуальних прав позбавило її можливості надати відповідні пояснення в суді та призвело до помилкового встановлення обставин справи

Також судом залишено поза увагою те, що зіткнення між двома транспортними засобами сталося в наслідок тієї обставини, що вона 26.01.2025 року в м. Кропивницькому по вул. Євгена Тельнова, 4 керувала т/з Peugeot 206, днз НОМЕР_1 , здійснюючи поворот ліворуч - виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофора на ліву смугу руху, пропустила зустрічний транспорт і намагалася завершити маневр, проте автомобіль Шкода Октавія під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у зустрічному напрямку прямо, не надав їй можливість завершити маневр та допустив зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.5 ПДР та скоїв зіткнення з її транспортним засобом - чим пошкодив обидва автомобілі.

Також апелянт вважає, що водій ОСОБА_3 , не виконав вимоги п. 10.1 ПДР України, яка визначає: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». Не виконав вимоги п. 2.3 б ПДР України: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: «б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Тобто не оцінив належним чином дорожню обстановку».

Апелянт зазначає, що оскільки вона завершувала маневр на перехресті, то водій ОСОБА_3 перед початком руху мав надати їй можливість завершити маневр, проте не виконав даний припис закону і допустив зіткнення.

Крім того в порушення вимог ст. 266 КУпАП поліцейські не проводили щодо водіїв огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння. На момент складення протоколу про адмінправопорушення працівники поліції мали керуватися нормами чинного законодавства та долучити матеріали відеозапису при складенні протоколу про адмінправопорушення. Це б дало можливість оцінити стан здоров`я учасників ДТП, чи не перебувають вони у стані сп`яніння та зафіксувати дорожню обстановку яка склалася на момент ДТП.

Вважає, що у справі відсутні докази, які б вказували на наявність у її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, суд позбавивши її можливості дати пояснення, не допитавши свідків події, невірно встановив обставини справи та дав невірну оцінку долученим до матеріалів справи доказам, що призвело до безпідставного притягнення її до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку ОСОБА_1 та її захисника Бабкова О.О., які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку потерпілого ОСОБА_2 , який заперечив щодо задоволення апеляційних вимог у зв`язку з їх безпідставністю, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, передбачена відповідальність за Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п. 10.1, 10.3 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Вищевказані пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, мають бути наслідком порушення правил дорожнього руху, про що, зокрема, зазначено у п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Приписами п. 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.3 ПДР України Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Однак, у дорожній ситуації, що склалася з водієм транспортного засобу Peugeot 206, днз НОМЕР_1 ОСОБА_1 даних вимог ПДР України нею враховано не було, оскільки під час керування автомобілем вона не надала переваги у русі зустрічному транспортному засобу та допустила з ним зіткнення, що призвело до подальшого розвитку подій та як наслідок пошкодження транспортних засобів.

Такі порушення знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками у виді зіткнення з транспортним засобом Skoda Octavia, днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Відтак, суд першої інстанції на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За доводами апеляційної скарги, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не визнає, мотивуючи це тим, що здійснюючи поворот ліворуч вона виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофора на ліву смугу руху, пропустила зустрічний транспорт і намагалася завершити маневр, проте автомобіль Шкода Октавія під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у зустрічному напрямку прямо, не надав їй можливість завершити маневр та допустив зіткнення.

Не зважаючи на не визнання вини ОСОБА_1 у порушенні нею приписів п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується сукупністю узгоджених між собою доказів, які були досліджені суддею районного суду та яким надана належна оцінка, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №230877 від 26.01.2025 року, з якого убачається, що 26.01.2025 року о 14 год. 40 хв. в м. Кропивницький по вул. Євгена Тельнова, 4, ОСОБА_1 керувала т/з Peugeot 206, днз НОМЕР_1 , здійснюючи поворот ліворуч була не уважна, не переконалась що це буде безпечно, не надала дорогу т/з Skoda Octavia, днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїла з ним зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 особисто без зауважень (а.с.1);

-схемою місця ДТП від 26.01.2025 до протоколу ЕПР1 №230877, убачається, що місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на зустрічній смузі руху по напрямку руху т/з Skoda Octavia, днз НОМЕР_2 , в той же час т/з Peugeot 206, днз НОМЕР_1 , зафіксований у смузі зустрічного руху. Тобто, з даної схеми видно, що контактування транспортних засобів відбулося фактично на смузі руху автомобіля Skoda Octavia, днз НОМЕР_2 . Отже, пояснення водія ОСОБА_1 , що вона здійснюючи маневр повороту ліворуч пропустила зустрічний транспорт є такими, що спростовуються матеріалами справи. Вказана обставина підтверджується і письмовими поясненнями ОСОБА_2 з яких убачається, що він рухався на зелений сигнал світлофора та водійка т/з Peugeot 206, днз НОМЕР_1 здійснюючи поворот ліворуч не надала йому переваги у русі (а.с.2, 4).

Сукупність вказаних об`єктивних даних дали суду першої інстанції підстави зробити вірний висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги про її невинуватість у вчиненні цього ДТП позбавлені підстав.

Щодо апеляційних доводів про те, що водій автомобіля Skoda Octavia, днз НОМЕР_2 мав надати їй можливість завершити маневр, то такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам.

Клопотання апелянта та її захисника про призначення по справі судової інженерно транспортної (автотехнічної) експертизи є безпідставним та необґрунтованим, оскільки сукупність доказів у справі є достатньою для встановлення наявності чи відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Більш того, визначення швидкості транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 не впливає на правомірність дій водія ОСОБА_1 , оскільки вказана обставина в жодному разі не звільняла останню від обов`язку дотримання вимог Правил дорожнього руху, зокрема п.п. 10.1, 10.3 цих Правил.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не зважаючи на подане нею клопотання про відкладення судового розгляду розглянув справу без її присутності, чим порушив її процесуальні права при розгляді даної справи, також слід визнати непереконливими.

Як убачається з матеріалів розгляд вказаної справи у судовому засіданні було призначено на 25.02.2025 про що завчасно було повідомлено ОСОБА_1 .

24.02.2025 адвокат Буряк В.В., як захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав до місцевого суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та просив відкласти розгляд на іншу дату.

Проте, про час та дату судового засідання ОСОБА_1 була повідомлена 05.02.2025 тобто протягом 20 днів, особа цілком мала можливість та достатньо часу для знайомлення з матеріалами справи, надати пояснення, подати докази, заявляти клопотання, подавати заяви, тобто реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Таким чином, суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку, що подання клопотання про відкладення розгляду справи є намаганням затягнути розгляд даної справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Незважаючи на те, що ч.1 ст.277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд забезпечив доступні можливості для реалізаці права ОСОБА_1 на участь в судовому засіданні, а подальше відкладення розгляду справи, яка мала бути розглянута в п`ятнадцятиденний строк, порушуватиме одне із передбачених ст.245 КУпАП завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення - своєчасність з`ясування обставин справи.

Отже, розгляд справ у розумні строки, з одного боку, забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого - забезпечує своєчасне вжиття заходів, спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що ОСОБА_1 будучи достовірно обізнаною про дату та час здійснення місцевим судом розгляду стосовно неї справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, не вжила жодних заходів для прибуття до суду та (або) подання письмових заяв (клопотань) з приводу складеного стосовно неї протоколу, суд відповідно до положень ст.268 КУпАП, яка не містить імперативної вимоги щодо здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з урахуванням строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП, прийшов до правильного висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, що відповідає виконанню завдань, визначених ст.1 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апеляційної скарги, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Заперечуючи свою вину у вчиненні правопорушення, ОСОБА_1 декларує виключно свої права, при цьому повністю ігноруючи свої обов`язки, оскільки чинне законодавство покладає на водіїв обов`язок неухильно дотримуватися вимог ПДР України.

Наведені вище докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, в процесі апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дослідивши всі обставини та характер скоєного правопорушення, суд першої інстанції визначаючи вид та розмір стягнення, правомірно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Враховуючи наведене, постанова судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2025року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко