КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2024 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Згідно з постановою судді, 28 листопада 2024 року о 16 годині 32 хвилині, на 43 км автодороги М-5 сполученням «Київ-Одеса», водій ОСОБА_1 керував трактором Caterpillar Challevvger, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом-культиватором, під час виконання повороту ліворуч, не надав дорогу автомобілю Skoda, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого трапилося їх зіткнення та від удару автомобіль Skoda, спричинила зіткнення з транспортним засобом Renault Duster, номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.4, Правил дорожнього руху, тим самим вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2024 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вважає, що постанова судді є необґрунтованою та незаконною, суд неповно й без дотримання принципу всебічності дослідив обставини справи, не допитав свідка та не взяв до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та письмові пояснення інших учасників ДТП.

Також вважає, що у вказаній справі про адміністративне правопорушення відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянт вказує на те, що в матеріалах справі відсутні докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення у виді ненадання переваги в русі зустрічному транспортному засобу.

Вважає, що він вчинив всі передбачені Правилами дорожнього руху заходи, необхідні для здійснення безпечного маневру перед початком руху.

На думку апелянта, винним у вчиненні ДТП є водій автомобіля Skoda, який порушив швидкісний режим, що призвело до зіткнення з іншим транспортним засобом.

Окрім того, апелянт звертає увагу, що єдиний доказ, на який послався суд, - це схема ДТП, з якої не вбачається, що він не надав переваги зустрічному транспортному засобу Skoda, тим більше, такий документ не підтверджує обставину, що перед початком розвороту автомобіль Skoda знаходився у зоні видимості, адже дорога, по якій рухався названий автомобіль, була з поворотом та із спуском зі сторони напрямку його руху.

Таким чином, на думку апелянта, факт правопорушення в протоколі не зафіксовано, будь-які докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відсутні, тому відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 184176 від 28 листопада 2024 року, даними схеми ДТП, поясненнями водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що постанова судді районного суду не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, оскільки суддя, врахувавши дані протоколу про адміністративне правопорушення, схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.11.2025, письмові пояснення водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , прийшов до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 (б), 10.4 ПДР України є безпідставними.

Так, в письмових поясненнях водія автомобіля «Skoda», н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 зазначено, що 28 листопада 2024 року він рухався по на автодорозі М05 Одеса-Київ, перебуваючи в лівій полосі, перед ним раптово почав розвертатись із зустрічної смуги трактор з причіпом, без освітлювальних приладів по боках. Розуміючи, що зіткнення неминуче, розпочав екстрене гальмування, але оскільки трактор розпочав розворот перед автомобілем «Skoda», відбувся удар, від якого авто відкинуло на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем Renault Duster, н.з. НОМЕР_3 . Зазначив, що рухався по головній дорозі, не змінюючи напрямок руху, з дотриманням всіх правил дорожнього руху, на технічно-справному автомобілі, з увімкненим світлом фар.

Водій автомобіля Renault Duster, н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях зазначив, що стояв на розвороті за трактором, на розворот. Коли трактор пішов на розворот і закінчував маневр, ОСОБА_3 почув ковзання шин о асфальту і побачив, як автомобіль на великій швидкості їде прямо у його автомобіль. Відбувся сильний удар, від якого його авто відкинуло на другу полосу руху.

Водій ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зазначив, що стояв на розвороті у напрямку Києва, впевнившись, що немає транспортних засобів, почав рух на розворот. Повернув голову вліво та побачив, що котиться автомобіль. Зупинився на узбіччі, перевірити стан водія.

Згідно з п. 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, окрім іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

А п. 10.4 ПДР України передбачено, що водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

У даному випадку водій трактора Caterpillar Challevvger» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , під час виконання повороту ліворуч, не надав дорогу автомобілюSkoda, який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого трапилось їх зіткнення та від удару автомобіль Skoda здійснив зіткнення з автомобілем Renault Duster, хоча повинен був дотриматись вимог п. 2.3 (б) та п.10.4 ПДР України, чого не зробив.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3 (б) та п.10.4 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригода.

При цьому, посилання ОСОБА_1 на порушення водієм автомобіля Skoda вимог ПДР України, та те, що ДТП сталось саме з вини водія автомобіля Skoda, оскільки рухався з великою швидкістю та не впорався з керуванням, є неспроможними, як такі, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Отже, саме дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, відтак висновок, викладений в оскаржуваній постанові судді районного суду, про винність ОСОБА_1 у порушенні вимог п. п. 2.3 б, 10.4 ПДР України є обґрунтованим.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення ним правопорушення, та не надання переваги в русі зустрічному транспортному засобу, є голослівними, оскільки до протоколу долучено письмові пояснення обох водіїв - учасників ДТП та схема місця ДТП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими, тому підстав для скасування постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня2024 року щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 362/8322/24

Провадження № 33/824/1217/2025

Головуючий у першій інстанції Попович О.В.

Доповідач Ковальська В.В.