Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/22148/18

Провадження № 33/4815/311/25

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,

з участю ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Суржук Людмили Миколаївни,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Суржук Людмили Миколаївни на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Суржук Л. М. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду водія на стан сп`яніння, а тому такий огляд мав бути визнаний недійсним відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, а провадження у справі закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що поліцейськими не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та не було вилучено посвідчення водія. Вважає неналежним доказом Направлення на огляд водія у медичний заклад, оскільки воно не містить підпису уповноваженої особи, відомостей про номер службового посвідчення цієї особи, також у Направленні не зазначено часу (години, хвилини) коли воно видане. Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Судом не враховано практику ЄСПЛ. Також вказує, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , якого не було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи. Про оскаржувану постанову суду ОСОБА_1 взнав лише на початку лютого 2025 року від державного виконавця, до якого приніс документ про сплату штрафу у сумі 680 гривень по іншій справі про порушення ПДР від 20.07.2024 року, а державний виконавець повідомив ОСОБА_1 про існування несплаченого штрафу по іншому виконавчому провадженню, яке відкрите у 2019 році за постановою Рівненського міського суду від 30 листопада 2018 року. Після того, як ОСОБА_1 взнав про існування оскаржуваної постанови, він одразу ж звернувся за правничою допомогою до адвоката. Адвокат Суржук Л. М. ознайомилася з матеріалами справи - 19.02.2025 року. З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена - 30.11.2018 року, апеляційна скарга подана - 27.02.2025 року (через систему «Електрониий суд»), тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. У справі відсутні відомості про направлення копії постанови ОСОБА_1 та отримання останнім її копії. Згідно письмового клопотання від 12.02.2025 року, адвокат Суржук Л. М. ознайомилася з матеріалами справи - 19.02.2025 року, про що засвідчила своїм підписом (а.с. 13).

Зазначене свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду та наявність підстав для його поновлення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна

скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 254818 від 10.11.2018 року водій ОСОБА_1 10.11.2018 року о 00 год. 30 хв. в м. Рівне, вул. Кн. Острозького, 22, керував транспортним засобом «Volkswagen LT», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення підписано свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,які підтвердили обставини, викладені в протоколі.Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 містять матеріали справи (а.с. 3, 4).

При складанні протоколу, ОСОБА_1 не надав пояснень по суті порушення, лише поставив свій підпис.Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписано, копію протоколу ним отримано, про що засвідчено його підписом.

Згідно Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.11.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 направлено в заклад охорони здоров`я КП «РОЦПЗН». У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння (почервоніння обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук) (а.с. 6).

В письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вказали, що 10.11.2018 року були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 3, 4).

Також в матеріалах справи міститься довідка про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія НОМЕР_2 (а.с. 5).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння. Такий висновок ґрунтується на фактичних обставинах справи та не спростовується наведеними в апеляційній скарзі доводами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а наявність формальних неточностей у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для встановлення відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, якщо винуватість такої особи підтверджується сукупністю доказів по справі.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях від 10.11.2018 року вказали, що були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 3, 4).

Судом апеляційної інстанції не встановлено підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків. Пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.

Покликання адвоката Суржук Л. М. про те, що поліцейськими не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та у нього не було вилучено посвідчення водія, не спростовує вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто у відмові від проходження огляду на стан сп"яніння на вимогу працівника поліції.

Покликання адвоката Суржук Л. М. про те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Апеляційний суд розцінює доводи адвоката Суржук Л. М. про невинуватість ОСОБА_1 , як спосіб захисту спрямований на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення.

Об"єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння судом не встановлено.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки постанови суду першої інстанції, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Суржук Людмилі Миколаївні строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Суржук Людмили Миколаївни залишити без задоволення.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.