ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/580/25 Довготько Т.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вдовиченка Олексія Івановича на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 10.02.2025 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Вдовиченко О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, прийняти нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги захисник посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови.

Звертає увагу на ті обставини, що ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння транспортним засобом не керував, а коли він припаркувався на узбіччі, до нього підійшли поліцейські. Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейські цікавились про його відношення до військової служби. ОСОБА_1 будучи обізнаним про методи «бусифікації» та «примусової мобілізації» відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров`я, оскільки вважав, що там знаходяться представники ТЦК та вони його відвезуть до військомату.

Звертає увагу на розбіжність в часі складання протоколу про адміністративне правопорушення з часом зафіксованим на відеозаписі, та за вказаних обставин вважає наявний в матеріалах справи відеозапис неналежним доказом у справі.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, захисник ОСОБА_1 адвокат Вдовиченко О.І. до суду не явився, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи, не подавав, про причини неявки, апеляційний суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який повідомив, що з обставинами викладеними в протоколі погоджується частково, просив об`єднати справи про адміністративне правопорушення, оскільки в нього є ще один протокол за статтею 130 КУпАП, надавати пояснення щодо обставин події та відношення до апеляційної скарги, не бажає.

Не дивлячись на таку позицію ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 02.11.2024 о 21:08 в м. Харкові по проспекту Ювілейному, 74, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими, за порушення вимог пункту 2.9 «в» ПДР України, під час розгляду справи за частиною 1 статті 121-3 КУпАП у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість, зіниці очей, які не реагують на світло. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 164877 від 02.11.2024 за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Міркування водія, ОСОБА_1 щодо мобілізації, не звільняє його обов`язку знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України (пункт 1.3), при цьому, апеляційний суд звертає увагу, що згідно пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів.

Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).

Тобто, вимога поліцейського адресована водію про проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, є законною та очевидною вимогою, та подвійному тлумаченню не підлягає.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис є неналежним доказом у справі, оскільки має розбіжності у часі, апеляційний суд вважає такими, що не спростовують висновків судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Щодо об`єднання справ про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З огляду на викладене, апеляційний суд не є одним і тим же органом (посадовою особою) та позбавлений процесуальної можливості об`єднати матеріали справ під час процедури апеляційного перегляду постанови судді, оскільки це питання є компетенцією судді першої інстанції.

У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 , - адвоката Вдовиченка О.І., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді судді Московського районного суду м. Харкова від 10.02.2025 та закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 7, 9, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вдовиченка Олексія Івановича залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна