Справа № 212/4856/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Пустовіт О.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

26.04.2015 року о 11 год 25 хв перебуваючи у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по вулиці Фабрична ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander» з реєстраційним номером НОМЕР_2 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно, оскільки протягом року він вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, що 26.04.2025 він сів за кермо, бо їхав на похорони брата, який загинув на війні. Знав, що позбавлений прав керування, але іншого виходу в нього не було. Звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розстрочити йому сплату штрафу, так як у нього скрутне матеріальне становище, тому просить розстрочити адміністративне стягнення у вигляді штрафу на десять місяців.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, який встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Відповідно до п.п. "а" п. 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 312367 від 26.04.2025 року, довідку з національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України, витяг з картки обліку адміністративного правопорушень і рішень судів по справі, рапорт поліцейського та інші матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.10.2024 року на ОСОБА_1 21.10.2024 року накладено стягнення у вигляді штрафу за скоєння правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до інформації з довідки з національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України виданої інспектором відділення адміністративної практики ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП інспектором майстаршим лейтенантом поліції Кузьмінським В. - ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Також, відповідно до п. 6 протоколу про адміністративне правопорушення транспортний засіб марки «Mitsubishi Outlander» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , належить БО "БФ Перемога Батьківщини".

Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи. Будь-яких належних доказів в спростування вказаних вище обставин судом не встановлено.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та наданих доказів, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю доведена і його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення нових правопорушень, необхідним та достатнім адміністративним стягненням для ОСОБА_1 буде адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.

При цьому суд вважає неможливим застосування додаткового стягнення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб, яким керував правопорушник належить іншій особі.

Статтею 36 КУпАП передбачено право державного виконавця, а також сторін виконавчого провадження, звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, питання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу врегульовано частиною другою статті 301 КУпАП, відповідно до якої відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 33 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

За вимогами частини 1 статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо вона не була звернута до виконання протягом 3х місяців з дня винесення.

У разі відстрочки виконання постанови перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. При цьому нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, а розстрочка сплати штрафу даним кодексом не передбачена.

Звертаючись до суду з вищевказаною заявою, заявник зазначає, що перебуває в несприятливій фінансовій ситуації, у зв`язку з чим просить розстрочити йому сплату штрафу, тобто фактично відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та відстрочити йому виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 40800 грн.(сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп.) на строк 10 (десять) місяців зі сплатою штрафу рівними частинами по 4080 гривень (чотири тисячі вісімдесят гривень) щомісяця, в зв`язку з його скрутним матеріальним становищем.

Крім того, відповідно до положень ст.40-1КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 126, 266, 280,283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочення штрафу задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 в частині оплати штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, розстрочивши сплату штрафу строком на десять місяців, рівними частинами по 4080 (чотири тисячі вісімдесят) гривень 00 копійок, щомісяця.

Роз`яснити ОСОБА_1 обов`язок сплати штрафу рівними частинами по 4080 грн. щомісяця, починаючи з червня 2025 року, з обов`язковим наданням суду квитанцій про сплату штрафу.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу протягом трьох місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

На підставі статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

Відповідно до вимог статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Постанова може оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: О. Г. Пустовіт