№ 3/755/508/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 149691, ОСОБА_1 , 13 жовтня 2024 року, о 10 годині 50 хвилини, керував автомобілем марки «Hyundai Accent», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві, по вул. Набережно-Рибальська, 3, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця, 20, тобто, своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Федоров Д.С. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що висновок лікаря-нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія» № 005372 від 13.10.2024 року не може бути визнаний належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного. Так, порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом № 1452/735 від 09.11.2015 року та ст. 266 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 15 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом №1452/735 від 09.11.2015 року, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Пунктом 7 розділу 3 Інструкції передбачено проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Так, відповідно до розділу III п. 12 Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Згідно розділу III п. 13 Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Приписами п. 22 розділу 3 Інструкції встановлено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП). Таким чином, зважаючи на вищевикладені норми, встановлення діагнозу наркотичного сп`яніння без проведення лабораторних досліджень, є протиправним, а висновки щодо результатів медичного огляду - недійсними, у силу п. 22 розділу 3 Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року та ч. 5 ст. 266 КУпАП. Натомість, з висновку лікаря-нарколога № 005372 від 13.10.2024 року та акту огляду № 005372 від 13.10.2024 року вбачається, що стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 було діагностовано клінічно, тобто без проведення обов`язкових лабораторних досліджень. При цьому, ОСОБА_1 , будучи абсолютно тверезим, погодився проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте, під час проведення огляду на стан сп`яніння у КМНКЛ «Соціотерапія», останній з фізіологічних потреб не зміг здати аналіз сечі, а тому, просив у лікаря-нарколога відібрати у нього будь-який інший зразок біологічного середовища, щоб можна було провести відповідні лабораторні дослідження, зокрема кров, однак, у цьому йому було відмовлено, натомість, лікар діагностував клінічно стан наркотичного сп`яніння без проведення обов`язкових лабораторних досліджень. Так, згідно з п. з розділу III Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства. Отже, виходячи із вказаних вище вимог Інструкції 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд проводиться виключно лікарем, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства, а тому, саме на лікаря покладено обов`язок провести огляд на стан сп`яніння із дотриманням вказаних вище вимог Інструкції і саме лікар-нарколог мав би запропонувати та відібрати у ОСОБА_1 інші зразки біологічного середовища для проведення обов`язкових лабораторних досліджень і в такому випадку, виходячи з аналізу вимог Інструкції, не потрібні будь-які заяви чи клопотання від обстежуваної особи про відібрання у неї біологічних зразків. Таким чином, зважаючи на те, що стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 було діагностовано без проведення обов`язкових лабораторний досліджень, огляд останнього проведено з порушенням п. 7 та п. 15 Розділу 3 Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року та є недійсним у силу її положень, а саме п. 22 розділу 3 та ч. 5 ст. 266 КУпАП. Таким чином, зважаючи на ту обставину, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, не було проведено лабораторних досліджень, а тому, висновок КНП КМНКЛ «Соціотерапія» № 005372 від 13.10.2024 року є очевидно недопустимим, що тягне за собою неможливість його дослідження. Зокрема, стан наркотичного сп`яніння, який був діагностований клінічно лікарем-наркологом у ОСОБА_1 , згідно вказаного вище висновку, спростовується результатами лабораторних досліджень з медичної лабораторії «Медлаб» від 14.10.2024 року, з яких вбачається, що за результатами лабораторних досліджень в організмі ОСОБА_1 будь-яких наркотичних речовин не виявлено. Також, пояснив, що ОСОБА_1 вже досить багато років хворіє на неврологічні захворювання, у зв`язку з чим, у нього порушена координація рухів та розширені зіниці очей. У разі ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, лікар мав би зафіксувати таке ухилення, склавши відповідний протокол, натомість, клінічно встановив ОСОБА_1 стан наркотичного сп`яніння. На підтвердження своїх доводів надав для долучення до матеріалів письмові докази,зокрема, результати лабораторних досліджень з медичної лабораторії «МедЛаб» від 14.10.2024 року на наявність наркотичних речовин в сечі, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, зазначивши, що останній пройшов огляд лише зранку 14.10.2024 року у зв`язку з тим, що 13.10.2024 року - це була неділя, тобто вихідний день, і медичні лабораторії у другій половині вже не працювали, хоча, останній намагався знайти такий заклад.

У судовому засіданні ОСОБА_1 клопотання захисника підтримав та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що у будь-якому стані сп`янінні не перебував та не відмовлявся здати біологічне середовище у виді крові, або інше, оскільки, фізіологічно сечу здати не міг, однак, йому лікарем було відмовлено у цьому, чим грубо порушено його право. У подальшому, самостійно пройшов огляд та лікарем підтверджено відсутність будь-яких наркотичних засобів у його організмі.

Зокрема, у судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 та захисника Федорова Д.С., було досліджено надану захисником медичну документацію, у тому числі акт медичного огляду № 005372 від 13.10.2024 року з КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», що надійшов на запит останнього, та результатами лабораторних досліджень, а також, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що був долучений до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення захисника Федорова Д.С. та ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Так, відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно із ч. ч. 1-3, 5 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. п. 3-4 розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Відповідно до п. п. 7-8 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (пункти 12-13 розділу ІІІ Інструкції).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 15 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до положень п. 22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 149691, ОСОБА_1 , 13 жовтня 2024 року, о 10 годині 50 хвилини, керував автомобілем марки «Hyundai Accent», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві, по вул. Набережно-Рибальська, 3, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця, 20, що підтверджується висновком медичного закладу № 005372 від 13.10.2024 року, тобто, своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР України.

До протоколу долучено висновок з КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» № 005372 від 13.10.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого, ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичних речовин клінічно.

Як пояснив у судовому засіданні захисник, що також і підтверджується відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 погодився проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак, по приїзду, з фізіологічних потреб не зміг здати аналіз сечі, тому, просив лікаря-нарколога взяти у нього кров для аналізу, однак, останній відмовився відбирати у ОСОБА_1 інші зразки біологічного середовища та діагностував стан наркотичного сп`яніння без проведення обов`язкових лабораторних досліджень, тобто на підставі клінічних ознак.

Наведене вище також підтверджується долученим захисником до матеріалів справи актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» № 005372 від 13.10.2024 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 будь-яке біологічне середовища не відбиралося, його лабораторне дослідження не проводилося та встановлено заключний діагноз - стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин клінічно.

Зокрема, відповідно до п. 23 вказаного вище Акту, де зазначено, що ОСОБА_1 ухилявся від здачі аналізів, то дана обставини спростовується переглянутим у судовому засіданні відеозаписом.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 у медичному закладі - КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» на стан наркотичного сп`яніння проведений із порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №1452/735 від 09.11.2015 року, зокрема, з порушенням пунктів 7-8 розділу ІІІ Інструкції, яка вказує на обов`язковість проведення лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, а тому, відповідно до приписів пункту 22 Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння вважаються недійсними.

При цьому, слід зазначити, що виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння, передбачених пунктом 4 розділу І Інструкції, не є доказом перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, а є підставою для проведення огляду такого водія у встановленому законом порядку, що прямо вказано у пункті 2 розділу І цієї Інструкції, за результатами якого відповідний стан сп`яніння знайде або не знайде підтвердження.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, у порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, зокрема, даний факт підтверджується і відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Зокрема, у судовому засіданні захисник Федоров Д.С. надав для долучення до матеріалів справи результати лабораторних досліджень з медичної лабораторії «МедЛаб» від 14.10.2024 року на наявність наркотичних речовин в сечі, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, оцінивши наведені стороною захисту доводи на підтвердження відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені у судовому засіданні належними доказами.

Крім того, з огляду на викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Федорова Д.С., надані у судовому засіданні, які не спростовуються наданими матеріалами, а, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: