Справа № 455/602/25
Провадження № 3/455/375/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 травня 2025 року м.Старий Самбір

Cуддя Старосамбірського районного суду Львівської області Івасенко С.М.,

за участі захисника - адвоката Чернянського Р.І.

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

23.03.2025 року 05 годин 44 хвилини в с. Скелівка, вул. Центральна, 34, Самбірського району водій (особа щодо якої складено протокол ОСОБА_1 ) керував транспортним засобом марки BMW 528i д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 а Правил дорожнього руху України відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В судове засідання 01 травня 2025 року з`явився захисник ОСОБА_1 , адвокат Чернянський Р.І.

ОСОБА_1 в судове засідання 01.05.2025 року не з`явився, був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис про отримання судової повістки 19.04.2025 року на рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення №394. Зі слів захисника, ними узгоджено, що в суді позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, буде представляти лише захисник.

Адвокат Чернянський Р.І., впродовж всього судового розгляду стверджував, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тобто не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху, а тому у нього і не було обов`язку проходити перевірку на стан сп`яніння.

Звертає увагу на такі ключові моменти:

-на відеозаписах зафіксовано, що працівники поліції безпідставно та необґрунтовано звинуватили ОСОБА_1 , який просто сидів у припаркованому автомобілі, у керуванні цим автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, відеозаписи не відображають руху транспортного засобу, а тому фактично жодним із доказів, які є в матеріалах справи, не доведено, що автомобіль BMW528І д.н.з. НОМЕР_1 взагалі рухався;

-із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за який його слід було б зупинити, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, скоєне невстановленим водієм, оскільки в описі установлених даних не міститься інформації, що водієм був саме ОСОБА_1 ;

-ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачених Конституцією України та КУпАП.;

-долучені до матеріалів справи відеозаписи, зокрема файл «VID-20250324-WA0003.mp4», не можуть бути допустимими доказами, оскільки здійсненні працівниками поліції із порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, в тому числі і відеозаписи, заслухавши пояснення захисника, перевіривши його доводи, суддя дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначеними положеннями нормативних актів передбачено обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння саме водіїв транспортних засобів, тобто тих осіб, які на час зупинення керували транспортними засобами, а також тих, щодо яких наявні докази такого керування безпосередньо перед пред`явленням працівниками поліції вимоги про проходження такого огляду. Незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Отже, якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №279207 від 23.03.2025 року, відповідно до якого водій (особа щодо якої складено протокол ОСОБА_1 ) 23.03.2025 року 05 годин 44 хвилини в с. Скелівка, вул. Центральна, 34, Самбірського району керував транспортним засобом марки BMW 528i д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 а Правил дорожнього руху України відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

- у рапорті поліцейського СРПП ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 23.03.2025 року про те, що 23.03.2025 року під час чергування в складі групи реагування патрульної поліції, близько 05:44 в селі Скелівка по вулиці Центральна,34 Самбірського району Львівської області було виявлено автомобіль марки BMW 528і, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки. Встановлено, що водієм був ОСОБА_1 . У нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, однак особа відмовилася. На громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 5 ст.121 КУпАП. Відеофіксація проводилась із моменту зупинки транспортного засобу до закінчення складання адміністративних матеріалів без залучення двох свідків.

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від огляду;

- у направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від огляду в медичному закладі.

- на відеозаписі із відеореєстратора службового автомобіля поліцейських, на якому зафіксовано, що в поле зору реєстратора потрапляють відблиски світла, які повільно рухаються в їх бік. Була темна пора доби. Службовий автомобіль почав їхати в сторону, звідки рухалось світло, почав звертати праворуч на бічну дорогу, світло вже не рухалось та погасло. При повороті на дорогу, де рухались відблиски, і її освітлення фарами службового автомобіля, стало видно автомобіль марки БМВ, який не рухався. Аварійна світлова сигналізація автомобіля не була увімкнена, знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар не був встановлений. Інших об`єктів на дорозі, які б випромінювали світло, відеореєстратор не зафіксував. Службовий автомобіль зупинився і з нього вийшов поліцейський та почав рух до автомобіля БМВ.

- на відеозаписі із нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано спілкування поліцейських з громадянином ОСОБА_1 . Автомобіль ОСОБА_1 нерухомий, він сидить на водійському місці, інших осіб в автомобілі чи біля нього не зафіксовано. На зафіксованій розмові з поліцейськими ОСОБА_1 не визнає, що рухався на автомобілі та не був пристебнутий ременем безпеки. Також не зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомляв поліцейських про проблеми з автомобілем та про те, що чекає евакуатор. Допомоги в працівників поліції не просив. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи в медичному закладі, оскільки вважали, що в особи є ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився. Відмову мотивував тим, що він не керував транспортним засобом, просто стояв. В подальшому поліцейський ще раз запитав чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння на місці чи в медичному закладі, знову відповів, що він не керував транспортним засобом.

Недоліки, невідповідності чи порушення, на які вказує адвокат Чернянський Р.І. не спростовують наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУПАП, в діях ОСОБА_1 .

Суд ретельно перевірив версію подій, викладену адвокатом Чернянським Р.І. в клопотанні від 01.05.2025 року про те, що ОСОБА_1 всю ніч провів в припаркованому автомобілі, оскільки той поламався, та чекав евакуатора. Так, відповідно до п. 9.9. Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі. Відповідно до п. 9.11. Правил дорожнього руху якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті "б" пункту 9.10 цих Правил. На відеозаписах не зафіксовано ні ввімкненої аварійної світлової сигналізації, ні встановленого знаку аварійної зупинки чи миготливого червоного ліхтаря. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 постійно стверджуючи, що він не керував автомобілем, жодного разу не вказав, що авто несправне і він чекає евакуатор. Також впродовж всього часу спілкування з працівниками поліції ( майже півгодини) ОСОБА_1 не намагався зв`язатися з водієм евакуатора і з`ясувати чому його ще не має, хоча в клопотанні від 01.05.2025 року адвокат Чернянський Р.І. зазначив що в близько 05:45 ОСОБА_1 увімкнув фари для того щоб подати сигнал, оскільки припустив, що автомобіль який їхав по вул. Центральній в селі Скелівка, є евакукатором якого він чекав, тобто за версією захисника евакуатор от-от мав приїхати. Натомість, на відео з відеореєстратора службового автомобіля, чітко зафіксовано рух відблисків світла, які повільно рухалися по бічній дорозі в сторону, де стояв службовий автомобіль і після початку руху службового автомобіля в сторону світла вони погасли. Дійсно, на відео з відеореєстратора видно проїжджаючий автомобіль, однак його швидкість і напрям руху не підтверджує, що цей автомобіль був подібний на евакуатор, який шукає місце зупинки автомобіля, якого необхідно евакуювати. Коли фари службового автомобіля освітили бічну вулицю, то окрім автомобіля марки БМВ більше ніяких об`єктів, які б випромінювали світло не було. Також, на відео не зафіксовано наявність інших осіб в автомобілі БМВ чи біля нього. Встановлені обставини переконали суддю у тому, що відблиски світла були світлом від фар автомобіля БМВ, яким керував ОСОБА_1 і повільно рухався про бічній дорозі, а після початку руху службового автомобіля поліцейських зупинив автомобіль і виключив фари. На переконання судді, жодна інша версія не може дати розумного та логічного пояснення зафіксованій хронології подій. А тому суддя виснує, що наявні беззаперечні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 безпосередньо перед пред`явленням працівниками поліції вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції. Розгляд Старосамбірським районним судом Львівської області справи про скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП і закриття провадження у справі стосувались виключно перевірки наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП та законності притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення. Незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя звертає увагу, що у цьому блоці заперечень, викладених в клопотанні адвоката Чернянського Р.І., ОСОБА_1 фігурує вже в статусі водія, тобто особи, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Така непослідовна позиція ще раз переконує суддю, що ОСОБА_1 таки керував транспортним засобом, а його лінія захисту скерована на уникнення відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В розділі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №279207 від 23.03.2025 року «опис установлених даних» вказано «…водій керував транспортним засобом…..», однак в розділі »особа, щодо якої складено протокол» чітко зазначено, що особою щодо якої складено протокол є ОСОБА_1 , що дає судді однозначне розуміння проти кого і стосовно якого складу діяння складено протокол про адміністративне правопорушення. Його зміст відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП. Захист чітко розумів кого від чого має захищати.

Дійно, суддя має констатувати, що на відео не зафіксовано факту роз`яснення прав ОСОБА_1 . Тому необхідно дослідити як вплинуло таке порушення на поведінку особи, чи призвело до спотворення фактичних даних та отримання обвинувальних доказів. ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими жодних викривальних пояснень щодо себе, які б поліцейські використали проти нього чи які б сприяли в отримані обвинувальних доказів, не надавав. Під час спілкування з поліцейськими не зафіксовано примусу чи тиску до вчинення чи не вчинення певних дій, самовикриття. Під час судового слухання громадянину ОСОБА_1 було забезпечено можливість брати участь в розгляді його справи зі всіма правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Під час судового розгляду ОСОБА_1 представляв професійний правник, якого він обрав самостійно. Захиснику було забезпечено безперешкодне ознайомлення із матеріалами справи, можливість подавати докази, надавати пояснення та клопотання, суддя двічі відкладала розгляд справи задля забезпечення участі захисника в розгляді справи . Тому суддя виснує, що не було руйнівного впливу цього порушення на процесуальні права ОСОБА_1 .

Суддя погоджується, з захисником, що відеофайл «VID-20250324-WA0003.mp4» відрізняється за своїми параметрами від інших відео файлів. На ньому відсутні дата та час зйомки та номер пристрою. Однак, на запитання судді чи визнає захисник, що відео з цього відеофайлу стосується місця, дати та часу події, яка була предметом розгляду у цій справі, на що отримала ствердну відповідь. Переглядаючи цей відеофайл в судовому засіданні, захисник не висловив заперечення щодо його правдивості. Претензії стосувались виключного того, що на думку захисника, відеозапис з відео файлу «VID-20250324-WA0003.mp4» зафіксовано на приладі, не передбаченого Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України18 грудня 2018 року № 1026. Враховуючи, що в розумінні ч. 1 ст. 251 КУпАП такий відеофайл є доказом по справі, а також те, що захисник ОСОБА_1 визнав, що на відеофайлі «VID-20250324-WA0003.mp4» зафіксована подія без спотворень, яка є предметом розгляду у цій справі, суддя виснує про допустимість цього файлу як доказу у взаємозв`язку з іншими відеозаписами, зафіксованими на пристрій 001942, на якому працівник поліції повторно пропонує пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповідає відмовою, дотримуючись своєї версії про те, що він не керував транспортним засобом.

Суддя погоджується з захисником, що робота та фіксування її результату поліцейськими не були бездоганними та ідеальними. Однак виявлені недоліки не дають підстави судді ігнорувати факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні доказами, які на переконання судді є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Відповідно до ст.1 КУпАП його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За встановлених обставин, притягнення до відповідальності ОСОБА_1 відповідає зазначеним завданням.

Обставин, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23, 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.М. Івасенко