Справа № 163/403/25
Провадження № 3/163/306/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю представника Волинської митниці Кунєвої З.Ю.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0022/UA205000/2025 про притягнення до відповідальності за ч.6 ст.481 МК України

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Польща, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП невідомий, папорт громадянина Польщі № НОМЕР_1

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який 25 грудня 2023 року через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ввіз на територію України автомобіль «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до одного року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 27 січня 2025 року за допомогою баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на розгляд справи в суд не з`явився, проте належним чином був повідомлений про розгляд справи зокрема двічі направлялися повідомлення про розгляд справи за адресою місця проживання в Україні, розміщувалось оголошенням на офіційному веб-сайті Любомльського районного суду. Крім цього секретарем судового засідання повідомлено за номером телефону, який вказаний у заяві ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від 24.12.2024 та передано інформацію про дату та час розгляду протоколу ОСОБА_3 . Також інформація про призначені до розгляду судові справи розміщена у вільному доступі на офіційному сайті «Судова влада».

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

В свою чергу, суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не виконав процесуальний обов`язок своєчасно з`явитися до суду за викликом, не повідомив про причини неявки, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, на підставі ст.268 КУпАП справа розглянута без його участі.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України, стягнути судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, витягами з програмного комплексу АСМО "Інспектор" та ЄАІС, письмовою заявою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від 24.12.2024.

Цими доказами доведено факт ввезення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 25 грудня 2023 року на територію України автомобіля «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 1 року та не вивезення цього транспортного засобу за митну територію України у вказаний строк та станом на 27 січня 2025 року.

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів (ч.6 ст.380 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Передача транспортного засобу на потреби ЗСУ, про що вказує у своїй заяві ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) будь-якими доказами не підтверджена, та це також не підтверджує факту аварії та існування обставин непереборної сили, а тому правового значення у питанні юридичної відповідальності його законного власника (володільця) не має.

Отже, наведені законодавчі норми і фактичні обставини справи свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення та відсутність підстав для звільнення його від відповідальності.

Таким чином, враховуючи доведеність вини порушника, фактичні обставини справи, термін несвоєчасного вивезення транспортного засобу, а також передбачену законом санкцію, на ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) слід накласти стягнення у виді штрафу.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Штраф в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета