Дата документу 30.04.2025Справа № 554/4245/25
Провадження № 3/554/729/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«30» квітня 2025 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Сметаніна А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Полтавській області ДПП (адреса: 38751, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в) у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, громадянки України, місце роботи - невідомо, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - невідомий,

- за ч.1 ст. 51 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2025 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин. в м. Полтава по вул. Івана Мазепи, 12/8, в магазині «Маркет Експрес», ОСОБА_1 здійснила дрібну крадіжку товару на суму 554,04 грн. без ПДВ.

В судове засідання, призначене на 09 квітня 2025 року на 15 годину 00 хвилин ОСОБА_1 не з`явилася з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку СМС - повідомлення на номер телефону НОМЕР_1 , вказаного в протоколі, відповідно до якої судову повістку ОСОБА_1 отримала 31.03.2025 року о 11:51:11. Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомляла, жодних клопотань чи заяв від неї не надходило.

В зв`язку із неявкою до суду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судове засідання було відкладене на 30 квітня 2025 року на 11 годину 45 хвилин та 09.04.2025 року ухвалено постанову про доставку в судове засідання ОСОБА_1 приводом.

28.04.2025 року до суду надійшло повідомлення за підписом начальника Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Скічка П., відповідно до якого виконати ухвалу суду від 09.04.2025 року не виявилося можливим, оскільки при виїзді за місцем реєстрації а також за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 , двері квартир ніхто не відчинив, встановити місце перебування ОСОБА_1 не вдалося.

В судове засідання, призначене на 30 квітня 2025 року об 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 не з?явилась.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності правопорушниці ОСОБА_1 суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-ІУ "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами. Однак у ч. 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Особливе місце серед міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, належить Конвенції, ратифікованій Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції". Із моменту приєднання до Конвенції Україна взяла на себе низку зобов`язань у сфері захисту прав людини. Частиною таких зобов`язань відповідно до статей 32, 46 Конвенції є визнання Україною юрисдикції ЄСПЛ, яка поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, а також виконання остаточних рішень ЄСПЛ у справах проти України.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 29 рішення по справі "Надточій проти України" Суд зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Проте, відповідно до практики Європейського суду, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумінні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Важливе значення мають і висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" - заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 знала про складення протоколу про адміністративне правопорушення, а отже й про судове провадження відносно неї, однак ним не цікавилася, жодних заходів, направлених на обізнаність щодо стану відомого їй судового провадження не вчиняла, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи відносно неї в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань не направляла, а отже не добросовісно користувалася належними їй процесуальними правами та не виконувала належним чином процесуальні обов`язки, в зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушниці ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 ч.1 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 323692 від 24.03.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; видатковою накладною №524О-00100 від 2503.2025 року; розпискою; витягом з ІТС «ІПНП» відносно ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідальність за дрібне викрадення чужого майна передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП настає у разі, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує розміру 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2025 року становить 3 028 грн.

Розмір неоподатковуваного мінімуму для правил кваліфікацій такого роду правопорушень дорівнює розміру податкової соціальної пільги відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, у 2025 році податкова соціальна пільга та, відповідно, неоподатковуваний мінімум для кваліфікації порушень становитиме: 3028 х 50% = 1514 грн.

Тобто, якщо вартість викраденого майна не перевищуватиме 757 грн. настає адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 51 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладанніадміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини у справі, суд вважає за необхідне призначити правопорушнику адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті 51 ч. 1 КУпАП, у вигляді мінімального штрафу.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осібвстановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2025 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3 028 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 1, 7 9, 23, 33, 40-1, 51 ч.1, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 ч.1 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави (отримувач: ГУК Полтавської області/ 21081300; ; Банк отримувача: Казначейство України «ЕАП»;номер рахунок (IBAN): UA0016001; код класифікації доходів бюджету: 21081300). Стягувач - УПП в Полтавській області ДПП (Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/Шевченків.р-н//22030101, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0016722, код класифікації доходів бюджету: 22030101). Стягувач - ТУ ДСА України в Полтавській області (вул. Соборності, 17, м. Полтава, 36030, код ЄДРПОУ - 26304855).

Строк пред`явлення постанови до виконання до 30 липня 2025 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Шевченківського районного

суду міста Полтави: А.В. Сметаніна