Справа № 645/2549/25
Провадження № 3/645/694/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі судді Лисенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово безробітної, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду не надано відомостей про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

07.04.2025 близько 17:30 години за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених п.1 ст. 150 СК України щодо обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наслідок чого ОСОБА_2 07.04.2025 близько 17:30 години за адресою: м. Харків, вул. Б. Хартія, 14, зайшов у покинуту будівлю ДНЗ «Гармонія» та намагався винести обігрівачі, які належать ДНЗ. Дії. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явилась, 01.05.2025 подала до суду заяву, в якій зазначила, що обставини викладені в протоколі не оспорює, вину визнає в повному обсязі, просить розглянути протокол без її участі, суворо її не карати. Окрім того ОСОБА_1 виклала в заяві письмові пояснення, які прохала врахувати при розгляді справи. У поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що у неї троє неповнолітніх дітей, старшому сину ОСОБА_3 повних 12 років, родина повна та благополучна, вона не працює, здійснює належний догляд та контроль за поведінкою дітей. Зі слів сина їй стало відомо, що на дитячому майданчику він познайомився із хлопцем на ім`я ОСОБА_4 , який повідомив останньому, що вони однолітки, йому 14 років. Як потім з`ясувалось ОСОБА_4 ввів їй сина ОСОБА_3 в оману, насправді йому 17 років. В подальшому ОСОБА_4 запропонував її сину винести з приміщення навчального закладу обігрівачі, пояснивши це тим, що його сусід працює охоронцем в даному закладі і саме він просив його допомогти винести обігрівачі з приміщення та віднести на пункт прийому металобрухту. Її син погодився допомогти, не усвідомлюючи, що дані дії є незаконними. Про те, що вони без дозволу винесли обігрівачі він дізнався вже коли їх на вулиці зупинив свідомий громадянин, який в подальшому і викликав поліцію. Матеріальні збитки діями її сина навчальному закладу не було завдано, ніяких матеріальних претензій адміністрацією навчального закладу до неї пред`явлено не було, заява про вчинення кримінального правопорушення до органів поліції не подавалась. Зазначила, що після даного інциденту провела з сином профілактичну бесіду з приводу недопущення подібних дій у майбутньому, посилила контроль за поведінкою сину, провела фільтрацію його друзів та оточення.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ч. 1 ст. 184 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належить до даної категорії випадків.

Враховуючи обмежений строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладену у заяві, з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними у ній письмовими доказами.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП України, передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акту, при формулюванні суті правопорушення вказівка на нормативний акт, який передбачає обов`язки батьків по вихованню дітей, є обов`язковою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Також, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дітей без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей; незабезпечення дітям безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Відповідно до п. 9 Порядку ведення обліку дітей дошкільного, шкільного віку, вихованців та учнів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 № 684 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2023 р. № 985) відповідальні працівники закладів освіти забезпечують у межах своєї компетенції ведення обліку, а саме: фіксують у профілі дитини інформацію про невідвідування нею закладу освіти з невідомих або без поважних причин.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України.

Дослідивши письмові докази, додані до протоколу, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 035191 від 09.04.2025, де в графі пояснення зазначено: «зобов`язуюсь посилити контроль за вихованням свого сина та зобов`язуюсь провести бесіду щодо недоторканості чужого майна» (а.с.2); рапорт згідно якого 07.04.2025 отримано заяву на лінію 102 про те, що 07.04.2025 о 18:08 за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, буд.12, дитячий садок біля поліклініки №3 та будинку 14, перехожий затримав двох підлітків по 14 років, які проникли до дитячого садка та викрали 2 обігрівача, з їх слів нібито їм це дозволив зробити охоронець (а.с.3); копію письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.4); витяг з порталу «Дія» е-документу, що посвідчує особу ОСОБА_1 , закордонного паспорту ОСОБА_1 (а.с.5-6,9); витяг с порталу «Дія» актового запису про народження ОСОБА_2 (а.с. 7-8); заяву ОСОБА_1 від 01.05.2025 (а.с.11), суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як зазначено у Постанові Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 по справі К/800/17615/16, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи фактичне усунення порушення, беручи до уваги той факт, що даним адміністративним правопорушенням не було завдано значної шкоди суспільним інтересам, керуючись вимогами ст.22 КУпАП, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП і обмежитися усним зауваженням.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене, слід звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити.

Враховуючи те, що усне зауваження не відноситься до видів адміністративних стягнень, визначених ст. 24 КУпАП, то норми ст. 40-1 КУпАП не підлягають застосуванню.

З урахуванням викладеного вище, керуючись ст.ст. 22, 33, 221, 247, 283-285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.184 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Лисенко