Справа № 539/1197/25
Провадження № 3/539/355/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2025 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

УСТАНОВИЛА:
21 лютого 2025 року о 00 год 30 хв в місті Лубни Полтавської області по вулиці П`ятикопа, будинок №26, ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, запах з порожнини рота, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я, де підтвердження було зафіксовано висновком медичного закладу - Алкотест 0,63 ‰.
Цими діями водій порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 Кодексу України по адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №255384 складений 24 лютого 2025 року поліцейським Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області сержантом поліції Теремінько Оленою Андріївною.
Матеріали щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,- надійшли до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі суд) 12 березня 2025 року та були призначені до розгляду на 08 квітня 2025 року.
Судове засідання, відкладалося на 22 квітня та 06 травня 2025 року.
ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином.
22 квітня 2025 року представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Орленко Р.Е. (далі представник) надіслав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу злочину. На переконання представника, перевірка ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена з порушенням нормативно-правових актів України, а саме: не видано направлення на проведення такої перевірки, запис про проведення перевірки на стан алкогольного сп`яніння здійснений невідомим лікарем у журналі, висновок про результати такого огляду викладено не у встановленій формі. Крім того, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, а тому під час складення протоколу мають бути присутні його законні представники, в цілому протокол складений таким чином, що робить його неналежним доказом.
02 травня 2025 року представник надав клопотання про розгляд справи без його участі.
Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.
Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною другою статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
Скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
1) Інформацією КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» ЛМР Лубенського району Полтавської області від 24 лютого 2025 року, де зазначено про те, що ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікування в травматологічному відділенні та алкостест показав 0,63‰.
2) Витягом з Журналу № 4 обліку прийому хворих у стаціонар, де зазначено про показники алкотесту.
3) відеозаписом з бодікамери, на якій зафіксовано подію та стан ОСОБА_1 .
На доводи представника щодо порушення працівниками поліції порядку направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення його стану алкогольного сп`яніння суд зазначає таке.
Як вбачається із матеріалів справи, за участі ОСОБА_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі -ДТП), за результатами якої, він отримав тілесні ушкодження у вигляді вивиху кульшового суглоба лівої ноги та був доставлений до лікарні. Витяг з Журналу № 4 обліку прийому хворих у стаціонар (а.с.10) та інформація з лікарні від 24 лютого 2025 року (а.с.5) свідчать про те, що ОСОБА_1 був прийнятий на стаціонарне лікування у травматологічне відділення. Під час прийому його як хворого лікарями був здійснено огляд, у тому числі на стан алкогольного сп`яніння (Алкотест 0,63 промілє), та результати зафіксовані у медичних документах.
При цьому, суд звертає увагу на те, що лист від Комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради Полтавської області від 18 квітня 2025 року №1003/01-09 (а.с.25) містить інформацію про те, що лікарями огляд ОСОБА_1 щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння за направленням працівників поліції не проводився. Проте, такий огляд, як свідчать результати, проводився під час прийому його у стаціонар без направлення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що незважаючи на те, що працівниками поліції не було оформлено ОСОБА_1 направлення для проведення огляду з метою виявлення його стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, який зафіксований лікарями у медичних документах, а також вбачається з відео з бодікамери поліцейських (файл SRPP AA2629002), в матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_2 матері ОСОБА_1 , та відео з бодікамери поліцейських (файл SRPP AA2629002), з якого вбачається, що вона була присутня на місці події 21 лютого 2025 року (а.с.6). У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі суд не вбачає.
Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до статті 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, до таких осіб застосовуються заходи впливу, передбачені статею 24-1 цього Кодексу.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у пункті 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на пункт 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИЛА:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В.Рудалєва