Провадження № 3/537/416/2025
Справа № 537/6777/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2025 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Фадєєва С.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , студента відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

09.12.2024 о 23 год. 35 хв. у м. Кременчуці по вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 30А ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом.

Окрім того, 09.12.2024 о 23 год. 35 хв. у м. Кременчуці по вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 30А ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди ОСОБА_1 проводився на місті зупинки з застосуванням алкотестора «Драгер», результат тестування 0,76 % проміле.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Враховуючи те, що судом одночасно розглядаються справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 126 ч.2 КУпАП та за ст. 130 ч.1 КУпАП, суд приходить до висновку про доцільність об`єднання справ про адміністративні правопорушення в одне провадження з присвоєнням об`єднаній справі № 537/6777/24 (провадження № 3/537/416/2025).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кононенко А.П. надав суду клопотання, у якому вказав, що ознайомившись з протоколами про адміністративні правопорушення та доданими до них матеріалами, у тому числі відеозаписами з бодікамер, вважає, що при здійсненні провадження в справах про адміністративні правопорушення працівником поліції допущені істотні порушення права на захист неповнолітнього. Вказав, що 09.12.2024 неповнолітній ОСОБА_1 разом з трьома повнолітніми особами на автомобілі «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , рухались у м. Кременчуці по вул. Набережна лейтенанта Дніпрова. За кермом автомобіля перебував не ОСОБА_1 , а інша особа. Під час руху автомобіль заглох. Інші три повнолітні особи вирішили завести двигун автомобіля, який не заводився, за допомогою ключа запалення шляхом його штовхання з включеною швидкістю, посадивши за кермо найбільш фізично слабкого неповнолітнього ОСОБА_1 . Після штовхання автомобіль завівся, проїхав деяку відстань та зупинився і в цей час під`їхали працівники поліції. Вказавши на наявність у транспортному засобі очевидних технічних несправностей поліцейські почали перевіряти документи у ОСОБА_1 . Зазначив, що особи інших присутніх на місці події поліцейськими не встановлювалися з посиланням на те, що вони є пасажирами, хоча повнолітні знайомі ОСОБА_1 намагалися надати пояснення. Вказав, що на записах з бодікамер видно, що поліцейські підійшли до автомобіля, який не рухався, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 та ще один пасажир у салоні, особу якого поліцейські не встановили, дві інші особи стояли позаду автомобіля. У 23:43 поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на алкотестері, оскільки він є неповнолітнім, то незгоди не висловив. Поліцейський не показуючи на камеру результат тестування, повідомив дані алкотестера 0,76 проміле. У подальшому поліцейська почала роз`яснювати ОСОБА_1 права, при цьому зачитавши їх, як скоромовку, за шість секунд, що не дало можливості ОСОБА_1 щось зрозуміти чи запам`ятати. Вказав, що поліцейські, знаючи, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, не здійснили будь-яких заходів про повідомлення законних представників. Також ОСОБА_1 не було роз`яснено, що у разі його незгоди з результатами тестування він може проїхати до медичного закладу. З урахуванням викладеного просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

ОСОБА_1 , допитаний у судовому засіданні у присутності законного представника, вказав, що 09.12.2024 ввечері він зі своїми трьома знайомими їхав на автомобілі, як пасажир, відпочивати. Під час руху автомобіль заглох і щоб транспортний засіб завести з поштовху, його, ОСОБА_1 , посадили за кермо, а інші штовхали автомобіль. Наміру керувати автомобілем у нього не було. Коли транспортний засіб завівся, він проїхав деяку відстань і зупинився. В цей час під`їхали працівники поліції. Він розгубився. Хоча його друзі і пояснювали працівникам поліції, що його посадили за кермо, щоб завести автомобіль, відносно нього склали протоколи. Право повідомити батьків чи захисника про оформлення відносно нього протоколів не роз`яснювали. Він щиро шкодує, що погодився сісти за кермо автомобіля, щоб його завести, не думав, що це призведе до таких наслідків, у майбутньому такого не допускатиме.

Законний представник ОСОБА_1 . ОСОБА_2 суду пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 . Її син ніколи раніше не притягувася до будь-якого виду відповідальності, гарно навчався у школі, зараз навчається у вищому навчальному закладі, завжди допомагає їй по господарству, не схильний до вживання алкоголю. Вона є авторитетом для сина, проте у вказаний у протоколі день син без відома та у її відсутність пішов гуляти. Зазначила, що її не було відразу повідомлено про складення відносно ОСОБА_1 протоколів. Вона здатна контролювати поведінку сина та не допускати подібних ситуацій у майбутньому, у разі визнання винуватим не заперечувала проти передачі його під її нагляд.

Суддя, вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії; право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Пунктом 2.1 а ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 192790; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 192783; результатами тестування на алкотестері «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу від 09.12.2024, згідно якого результат позитивний, 0,76 % проміле; відеозаписом із реєстратора транспортного засобу працівників поліції, з якого вбачається рух автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинка о 23:35:41 год., а також час, коли працівник поліції підійшов до вказаного транспортного засобу 23:35:58 год.; відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається в тому числі, що ОСОБА_1 перебував на водійському кріслі за кермом, коли до нього о 23:35:58 год. підійшов працівник поліції, не заперечував факту керування ним транспортним засобом, як і не заперечував відсутності у нього водійського посвідчення, після зупинки та виявлення ознак сп`яніння добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, результатів огляду на місці зупинки транспортного засобу не оспорював. ОСОБА_1 були роз`яснені права, у тому числі право на отримання юридичної допомоги, клопотань про повідомлення про подію законних представників чи їх залучення під час складення протоколу він не висловлював. Порушень проведення огляду судом не встановлено.

За загальним правилом, викладеним у ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. В силу ч. 6 цієї статті адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що події мали місце 09.12.2024, у провадження судді адміністративні матеріали надійшли 27.01.2025 та на час розгляду справи в суді сплив тримісячний строк з дня вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, яке не є триваючим. Відповідно до ч.1 п. 7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання про адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд враховує наступне.

Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 13 КУпАП, передбачено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1)зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке очевидно не є малозначними. Також суд враховує особу порушника, який в силу неповнолітнього віку не має достатнього життєвого досвіду, навчається у вищому навчальному закладі, з наданих характеристик вбачається, що за місцем навчання характеризується позитивно, навчальні та практичні заняття відвідує регулярно, навчається на «добре» та «відмінно», працелюбний, сумлінний, розсудливий, на зауваження реагує адекватно, доган не мав, випадків антисуспільної поведінки не допускав, дисциплінарних стягнень не має. Судом враховується також ступінь його вини, майновий стан та наявність обставини, що пом`якшує відповідальність, а саме вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З характеристик також вбачається, що батьки ОСОБА_1 підтримують контакт з керівником групи, приділяють належну увагу вихованню сина, цікавляться його навчанням та поведінкою. Законний представник, ОСОБА_2 , працює, негативних характеристик не має та здатна, на думку суду, здійснювати належний нагляд за неповнолітнім сином до досягнення ним повноліття.

З врахуванням викладеного суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 захід впливу, передбачений статтею 24-1цього Кодексу, а саме передачу під нагляд матері, яка надала відповідну згоду.

Судовий збір відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП не стягується.

Керуючись ст.ст.24-1,36, 126 ч.2, 130 ч.1, 247,283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Справу № 537/6777/24 (провадження №3/537/416/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.2 КУпАП, та справу № 537/6778/24 (провадження №3/537/417/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.2 КУпАП, об`єднати в одне провадження.

Об`єднаній справі присвоїти № 537/6777/24 (провадження № 3/537/416/25).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, та застосувати до нього захід впливу у вигляді передачі під нагляд матері, ОСОБА_2 .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається до Полтавського апеляційного суду .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги Полтавським апеляційним судом, постанова якого набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст постанови складено 08.05.2025