Справа № 638/5066/25
Провадження № 3/638/2139/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Семіряд І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 по факту скоєння правопорушень, передбачентх ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, в якому вказувалось, що 10.03.2025 о 13-20 год. у м. Харкові по пр. науки, 40 ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнився у безпеці свого маневру у наслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Peugeot, д.н.з. НОМЕР_3 , від чого транспортні заосби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1 ПДР. ОСОБА_1 залишив місце ДТП з невідомих причин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушень не визнав, зазначив, що учасником ДТП не був, місця ДТП не залишав, пошкодження, яка маються на його авто були спричинені іншою ДТП, яка сталася рік потому. 10.03.2025 року приїхав на автомобілі Volkswagen Sharan, д.н.з НОМЕР_2 , за адресою: м.Харків, пр.Науки, 40. Після зупинки транспортного засобу, вийшов до магазину «Кулиничі», купив хліба та жодних ударів та зіткнень з будьякими транспортними засобами, які стояли поряд, не здійснював.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Габор В.В., яка брала участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, зазначила, що ОСОБА_1 свою вину у скоєнні ДТП та залишення місця ДТП не визнає. Зазначила, що При огляді автомобіля ОСОБА_1 працівник поліції не врахував тієї обставини, що наявні на авто механічні пошкодження є давніми та отриманими за обставин іншого ДТП. Крім того, поліція не спромоглась отримати чіткий та якісний відеозапис з місця ймовірного ДТП, який в дійсності відображав обставини зіткнення між авто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Загалом, обвинувачення поліції ґрунтується лише на пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка не була безпосереднім очевидцем ймовірного ДТП, та відеозаписом з камери спостереження, походження якого невідоме. Долучений до справи відеозапис є нечітким та з обставин, які зафіксовані на вказаному відеофайлі, неможливо в точності встановити, що відбулося зіткнення між транспортними засобами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того, сам запис має невідоме походження. Так, при перегляді відеофайлу вбачається, що відеозапис здійснений не з первинного матеріального носія, а створений шляхом запису монітору комп`ютера, на якому відображено відеозапис. Тобто в матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису, що позбавляє можливості і сторону захисту, і суд впевнитись і достовірності вказаного доказу. А тому вказаний відеозапис не може братись до уваги як безсумнівний доказ винуватості ОСОБА_1 . Вказаний відеозапис не дає можливості повно та об`єктивно дослідити всі обставини адміністративного правопорушення. При цьому, детально аналізуючи перебіг подій, який зафіксований на відео, можна відстежити, що момент зіткнення останнього з машиною ОСОБА_2 на відео відсутній. долучені до матеріалів справи пояснення ОСОБА_3 не відповідають принципу допустимості доказів. Так, слід відзначити, що вказані пояснення складені 17.03.2025 року, тобто вже після складення протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 (зі спливом 4 днів). Наведене свідчить про отримання вказаних пояснень в позапроцесуальному порядку. Крім того, гр. ОСОБА_3 не відображений в протоколах про адміністративні правопорушення як свідок, що свідчить про неможливість використання вказаного документи при розгляді вказаних справ про адміністративні правопорушення. долучена до протоколу схема місце ДТП складена за відсутності ОСОБА_1 , як потенційного учасника ДТП, та не містить підпису останнього. Наведене свідчить про те, що при складенні схеми ДТП поліцейським грубо порушено вимоги ч.1 Розділу IX Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція №1395), а саме непідписання схеми ДТП всіма учасниками. Також, в порушення вимоги Інструкції №1395 поліцейським не відображено на схемі всі транспортні засоби, які причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів. Наведене свідчить про неповноту і неналежність вказаного доказу. У випадку, якщо мало місце ДТП за участі транспортних засобів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , послідовним та логічним було б відображення на схемі двох транспортних засобів. Протоколи про адміністративні правопорушення складені через 3 дні після ДТП, тобто з порушенням вимоги ч. 2 ст. 254 КУпАП. під час надання пояснень працівнику поліції щодо обставин подій, які мали місце 10.03.2025 року, ОСОБА_1 зазначив, що зіткнення не було і ніяких ознак такого зіткнення (звуку, видимих слідів тощо) останній не помітив. При цьому, ОСОБА_1 проінформував поліцейського, що наявні сліди пошкоджень на лівій боковій частині його транспортного засобу (переднє праве крило і дві ліві двері) є результатом ДТП, що мало місце 04.04.2024 року. Саме за обставин ДТП 04.04.2024 року ОСОБА_1 отримав вищенаведені ушкодження, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення від 04.04.2024 року та схема ДТП. А тому наведені ушкодження не можуть бути розцінені як ушкодження, отримані внаслідок ДТП 10.03.2025 року. Поліцейськими не зібрані докази, які свідчать про те, що транспортний засіб ОСОБА_4 отримав механічні ушкодження. В матеріалах справи відсутні будь- які фото-, відеодокази на підтвердження викладеного. Крім того, за змістом протоколів поліцейський одночасно зазначив декілька дат ДТП «10.02.2025 року» та «10.03.2025 року», що має бути розцінено як грубий процесуальний недолік. Наведені розбіжності щодо часу вчинення адміністративних правопорушень не можуть бути виправлені судом під час розгляду справи. Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі. У зв`язку з чим захисник просила провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суддя, вислухавши особу, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника Габор В.В., дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна та лише винна (умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею про водиться в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 звертається увага суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З досліджених в судовому засіданні протоколів про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1№ 270442, складеного 13.03.2025 за ст. 124 КУпАП та серія ЕПР1 №270452, складеного 13.03.2025 за ст. 122-4 КУпАП вбачається, що їх складено за порушення п. 10.1 та п. 2.10.а ПДР України.

Відповідальність за ст.124 КУпАП України передбачена у зв`язку з порушенням учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідальність за ст. 122-1 КУпАП передбачена у зв`язку залишенням водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У протоколах зазначено, що ОСОБА_1 допущено порушення п. 10.1 та п. 2.10.а ПДР України.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 2.10 а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Проте, Департаментом патрульної поліції не надано доказів порушенням ОСОБА_1 вказаних пунктів ПДР України.

Так, з переглянутого відеозапису дійсно вбачається, що авто Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 дійсно приїхало до магазину «Кулиничі» та зупилося, на відео зафіксовано як момент зупинення так і момент коли авто від`їздило. Проте, на відео не зафіксовано , що авто Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 здійснило зіткнення з авто Peugeot, д.н.з. НОМЕР_3 .

Згідно зі ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Долучений відеозапис до матеріалів справи не було здійснено поліцією, а створений шляхом запису монітору комп`ютера, на якому відеображено відеозапис.

Проте, матеріали справи не містять доказів ким та на підставі чого було здійснено запис, яким чином вказаний запис долучено до матеріалів справи та на підставі чого його було витребувано та в кого саме здійснено витребування відеозапису.

Також матеріали справи містять пояснення ОСОБА_5 , відповідно до яких 10.03.2025 приблизно о 13-20 год. він вийшов на вулицю за адресою м. Харків, пр. Науки, 40 та побачив автомобіль Peugeot, припаркований вздовж тротуару та автомобіль Volkswagen, який був припаркований дуже близько до автомобіля Peugeot. Таке паркування його насторожило, оскільки приблизно місць потому він мав схожу ситуаацію з влансним авто. На всяк випадок він вирішив зробити декілька фото, після чого передав фото власниці Peugeot.

Проте, вказані пояснення ОСОБА_5 не свідчать про те, що автомобіль Volkswagen спричинив пошкодження автомобілю Peugeot, а свідчать лише про те, що автомобіль Volkswagen був близько припаркований до автомобіля Peugeot, тобто ОСОБА_5 не був свідком ДТП.

Окрім того, суд зазначає, що пояснення ОСОБА_5 надані 17.03.2025, тоді як протоколи стосовно ОСОБА_1 були складені 13.03.2025, тобто свідок був опитаний через чотири дні після складання протоколів.

ОСОБА_4 , яка керувала авто Peugeot, надано пояснення, відповідно до яких 10.03.2025 приблизно о 15-00 год. вона припаркувала автомобіль Peugeot напроти будинку за адресою м. Харків, пр. Науки, 40 та пішла у своїх справах. Потім повернулася і десь приблизно о 17-00 год. побачила, що її автомобіль пошкоджено та залишено номер телефону. Вона зателефонувала за вказаним номером та дізналася, що телефон залишив свідок, який бачив момент ДТП, вона зателефонувала до поліції.

ОСОБА_4 не була очевидицею ДТП, а лише зі слів свідка вказала, що її авто було пошкоджено автомобілем Volkswagen.

Щодо наявності пошкоджень на авто Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що пошкодження авто Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 спричинено саме 10.03.2025, разом з тим ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначено, що пошкодження на його авто були спричинені під час ДТП, яка сталася 04.04.2024, у якій він був потерпілим.

З наданої копії постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.04.2024 №638/6771/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ст. 124 КУпАП, копії протоколу про вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП від 04.04.2024, додатку до протоколу - схеми місця зазначеної ДТП вбачається, що 04.04.2024 транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_1 був учасником ДТП, внаслідок чого автомобіль Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 отримав пошкодження бокової правої частини траспортного засобу, а саме переднього правого крила та двох дверей.

Аналогічні пошкодження траспорного засобу Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 були виявлені під час його огляду, та які були зазначені уповноваженою особою УПП у схемі місця ДТП за участю автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_3 , яка мала місце 10.03.2025.

Будь-яких інших доказів, які б достеменно підтверджували вчинення ОСОБА_1 зазначеного в протоколі правопорушення, матеріали справи не містять.

Тому, протокол про адміністративне правопорушення суддя не може взяти до уваги в якості неупередженого та належного доказу, оскільки він не містять повної інформації та послідовності, спростовуються наданими запереченнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За наведених підстав, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами по матеріалам справи, які надійшли з протоколом про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки відсутні складові інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення: об`єктивної та суб`єктивної сторони.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю виключно прямого умислу.

Оскільки в судовому засіданні не було доведено, що ОСОБА_1 вчинив ДТП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з вимогамист.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, вважаю, що в судовому засіданні не доведено факт порушення ОСОБА_1 п. 10.1 та п. 2.10.а ПДР України, у зв`язку з чим відсутні підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та за ст. 122-1 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251-252, 256, 266, 279-280 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП (протокол серія ЕПР1№270442 від 13.03.2025) та ст. 122-4 КУпАП (протокол серія ЕПР1№270452 від 13.03.2025) - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя Семіряд І.В.