Справа №587/1407/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О. М.
Номер провадження 33/816/263/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Стегній А.М. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 27 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами за те, що 28 квітня 2024 року, близько 12 год. 36 хв. в с. В.Сироватка по вул. Калинова, Сумського району Сумської області, керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест Драгер 6820, проба позитивна, результат склав 0,33 проміле, чим порушив п 2.9А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Стегній А.М. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 27 вересня 2024 року, а провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вимоги поданої апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваної постанови, суддею не було враховано те, що зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була незаконною і матеріалами справи не підтверджується, що останній допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було б зупинити, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги поліцейських він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апелянт вказує, що працівники поліції, в порушення ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395, не залучили свідків, які б підтвердили обставини, за яких відносно ОСОБА_1 був складений адміністративний матеріал, не роз`яснили його права, а відеозапис, який долучено до справи, не містить цифрового підпису як його автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення його копій, що вказує на недопустимість даного доказу. При цьому, обставин, що відбувалися від початку складання протоколу і до завершення оформлення матеріалів, вказаний відеозапис не охоплює.

Оскільки, як зазначає апелянт, при прийнятті рішення на вищезазначене суддею увагу звернуто не було, вважати законною оскаржувану постанову підстави відсутні, у зв`язку з чим вказане рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Стегній А.М. були повідомлені завчасно у передбачений Законом спосіб, і на задоволення клопотання останнього, було постановлено рішення про здійснення судового засідання за його участі у режимі відеоконференції.

Однак, до початку апеляційного розгляду від захисника Стегній А.М. надійшло клопотання, в якому останній просив провести судове засідання без його участі.

З врахуванням вказаного, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвокат Стегній А.М., а тому, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої захисником апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП була встановлена суддею суду першої інстанції з врахуванням зібраних у справі доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №656652, рапорту про отримання заяви щодо порушення ПДР, з якого вбачається, що за результатом відпрацювання під час патрулювання, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням останнього, який мав ознаки алкогольного сп`яніння, квитанцією приладу Драгер, з результатом тесту 0,33 проміле, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозапису, долученого поліцейськими до складеного адміністративного матеріалу.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Саме його даними, на спростування апеляційних доводів, підтверджується зупинка транспортного засобу ВАЗ 2105 у зв`язку з тим, що його державний номерний знак було пошкоджено, що вважати незаконним підстави відсутні.

Вказаним відеозаписом, також, підтверджується і те, що під час спілкування з водієм, як було встановлено ОСОБА_1 , від нього відчувався запах спиртного, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що він погодився, результат виявився позитивним 0,33 проміле, при допустимій нормі 0,20 проміле.

При цьому, ОСОБА_1 пояснював, що вживав алкоголь напередодні, однак з показником газоаналізатора був згоден і в лікарню їхати для проходження огляду на стан сп`яніння не бажав, що і стало підставою для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підписуючи складений протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 погодився з його змістом, однак, у своїх поясненнях зазначив, що вжив простроченого кефіру.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння було встановлено суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм вірної правової оцінки.

Що стосується посилання апелянта на те, що працівниками поліції було порушено ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395, оскільки не було залучено свідків, то вони є безпідставними, з врахуванням того, що у даному випадку поліцейськими застосовувались технічні засоби і вівся безперервний відеозапис подій, які стали підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу.

Інших доводів, за яких висновки судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення можливо було визнати помилковими, апелянтом не наведено і підстав для закриття даного провадження за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час апеляційного перегляду, не встановлено.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 27 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Стегній А.М. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.