Справа №: 148/639/25
Провадження № 3/148/356/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби в Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого продавцем-консультантом ФОП ОСОБА_2 , неодруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ст. 155-1 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2025 № 148 встановлено, що 29.01.2025 близько 14:15 години в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 в порушення п.1.2 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстрів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадському харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 (зі змінами та доповненнями), а саме не здійснив проведення розрахункових операцій через РРО/ПРРО, не створив та не видав відповідного розрахункового документа, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 155-1 ч.1 КУпАП.

Таким чином, із змісту протоколу та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 вчинив дії за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, а саме: Порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомив, що в кінці січня 2025 він проходив стажування в автомагазині, знайомився з асортиментом, вивчав ціни та розставляв товари. У той день до магазину прийшло кілька осіб, а продавець вийшов, у зв`язку з чим його попрохали відпустити товар. Оскільки він не був допущений до касово-розрахункових операцій, то він взяв готівку та віддав товар.

На підтвердження зазначеного ОСОБА_1 пред`явив у судовому засіданні трудову книжку, де під № 9 міститься запис про прийняття останнього на посаду продавця-консультанта 10.02.2025 за наказом від 07.02.2025.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона, умисел.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 1-2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, згідно якого суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Аналіз статті 155-1 КпАП України та положення ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» дає можливість зробити висновок, що вимоги законодавства, яким визначається порядок проведення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, поширюються не на всіх без винятку осіб, а лише осіб, які на законній правовій підставі беруть участь у правовідносинах, пов`язаних із здійсненням розрахункових операцій у відповідній сфері господарської діяльності, що також підтверджується і характером санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, яка передбачає диференційований розмір адміністративного стягнення в залежності від суб`єкта вказаного правопорушення.

З урахуванням цього вбачається, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, має спеціального суб`єкта, а саме особу, яка на певній правовій підставі (трудові відносини тощо) проводить розрахункові операції або відповідно до своїх обов`язків має компетенцією щодо організації проведення розрахункових операцій. Отже, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, може бути лише особа, яка відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснює розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на посаду продавець консультант 10.02.2025, тобто після складення протоколу про адміністративне правопорушення, що нівелює будь-які твердження про законність або незаконність здійсненних останнім будь-яких дій щодо диспозиції вказаної статті, оскільки на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 29.01.2025 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не перебував у фактичних трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 .

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до норм КУпАП - об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені Законом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, передбаченого законом, характеризується єдністю елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона, умисел. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 155-1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг; - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених даною статтею, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Суб`єктами правопорушень, передбачених ч. 1 вказаної статті можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 не був прийнятий на роботу, а проходив стажування та не був допущений до касово-розрахункових операцій, у зв`язку з чим не може відповідати за диспозицією частини 1 статі 155-1 КУпАП, оскільки у санкції даної статі зазначено, що накладення штрафу здійснюється тільки на осіб, які здійснюють розрахункові операції або на посадових осіб, а тому особа, яка не допущена до касово-розрахункових операцій, тим більш неоформлена, як працівник не є суб`єктом відповідальності за даною статтею.

Водночас відповідно до статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахункова операція це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Факт, що ОСОБА_1 було здійснено продаж товару в магазині ФОП ОСОБА_2 без проведення відповідної розрахункової операції через реєстратор розрахункових операції (РРО) та видачі покупцю розрахункового документу, не заперечувався та був підтверджений у судовому засіданні. Також встановлено, що даний продаж був здійснений останнім під час проходження стажування, без оформлення трудових відносин. У подальшому трудові відносини були належним чином оформлені та 10.02.2025 ОСОБА_1 було прийнято на посаду продавця-консультанта.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 251 передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 10 цього ж кодексу адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, виходячи із встановлених обставин вчинення правопорушення (наслідків проступку, відсутності доказів того факту, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є найманим працівником, допущена до роботи, має необхідний обсяг знань про порядок розрахункових операцій та/або систематично їх здійснює), враховуючи те, що хоча у діях ОСОБА_1 формально вбачається порушення за ч.1 ст. 155-1 КУпАП, однак звертаючи увагу на пояснення щодо обставин, які привели до виниклого порушення, тому в силу малозначності вчиненого, наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 22 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 38, 155-1 ч.1, 221, 245, 251-252, 268, 283, 287 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення № 148/639/25 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук