Житомирський апеляційний суд
Справа №285/6407/24 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Номер провадження №33/4805/339/25
Категорія ст.ст.122-4, 124 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Дяченка Ігоря Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2025 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 21.11.2024 о 21 год 00 хв, по трасі 235 км 320 м а/д Київ-Чоп Звягельського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Kіа, НОМЕР_1 , не забезпечив безпечної швидкості руху та безпечної дистанції скоїв наїзд на транспортний засіб Мазда, НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1.ПДР України - водій транспортного засобу не врахував безпечної швидкості руху, а також особливості вантажу і стан транспортного засобу; п.13.1.ПДР України - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Також, 21.11.2024 о 21 год 00 хв. по трасі 235 км 320 м Київ-Чоп Звягельського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Kia, НОМЕР_1 , став учасником ДТП та місце події залишив, чим порушив п.2.10 а) ПДР України - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, адвокат Дяченко І.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративних правопорушень, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, вказав, що суд не встановив дійсних обставин подій, які мали місце 21.11.2024, надав перевагу суперечливим та неповним адміністративним матеріалам і не надав належної оцінки обставинам, викладеним у поясненнях представника ОСОБА_1 . Вважає, що рапорт поліцейського не містить обставин, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 в його вчиненні, а також протирічить іншим матеріалам справи, що ставить під сумнів дотримання вимог об`єктивності при його складенні, та не може слугувати доказом винуватості особи. Також зауважив, що схема ДТП не містить даних про кількість учасників ДТП, відсутнє посилання на порушення ПДР, а пояснення водія ОСОБА_2 не містить обставин, які б вказували на винність ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення. Зазначив, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на рятування власного життя від неправомірних дій невідомих осіб у військовій формі, що стало предметом звернення до правоохоронних органів. Під впливом стресу та усвідомлюючи небезпеку для власного життя, ОСОБА_1 нажав педаль акселератора (газу) автомобіля, у зв`язку з чим скоїв наїзд (зіткнення) на транспортний засіб Мазда, що стояв попереду та в якому знаходився водій, і який також був заблокований невідомими особами у військовій формі автомобільними «їжаками» з металу. Його підзахисний в жодних документах не визнавав і не визнає, що він вчинив наїзд на інший автомобіль та намагався втекти з місця події. Автомобіль ОСОБА_3 був заблокований працівниками ТЦК, які не представились, згодом застосували до ОСОБА_1 силу, нанесли тілесні ушкодження та доправили до підвалу Звягільського РТЦК. Суд повинен був врахувати порушення строків складення протоколу, пояснення водія ОСОБА_2 , який не зміг ідентифікувати автомобіль, який наїхав на його транспортний засіб, а також пояснення ОСОБА_1 та надані документи про вчинення протиправних дій щодо нього. Крім того, вказав, що пояснення водія ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 свідчили про те, що автомобілі були зупинені працівниками поліції та заблоковані представниками РТЦК з обох сторін транспортних засобів. Тож «безпечне керування», недотримання «дистанції» між автомобілями, які не рухались, не може розглядатись, як порушення п.п.12.1, 13.1 ПДР. Також, звернув увагу на відсутність документів, на підставі яких був складений протокол за ст.122-4 КУпАП. Вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КПК України.

Захисник Дяченко І.В. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі його підзахисного ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу підтримав. Потерпілий ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не надсилав. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи, що відповідає ч.6 ст.294 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у достатньому обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.

Згідно п.12.1 . Правил, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.13.1. Правил, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п.2.10 а) Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №194802 від 12.12.2024, ОСОБА_1 21.11.2024 о 21 год 00 хв, по трасі 235 км 320 м а/д Київ-Чоп Звягельського району Житомирської області, керуючи транспортним засобом Kia, НОМЕР_1 , не забезпечив безпечної швидкості руху та безпечної дистанції скоїв наїзд на транспортний засіб Мазда, НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.32).

Також, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №194808 від 12.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 21.11.2024 о 21 год 00 хв. по трасі 235 км 320 м Київ-Чоп Звягельського району Житомирської області, керуючи транспортним засобом Kia, НОМЕР_1 став учасником ДТП та місце події залишив, чим порушив вимоги п.2.10 а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП (а.с.3).

Вказані протоколи складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Зі змісту наявного у справі рапорту капрала поліції поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП Іщука А. від 21.11.2024 вбачається, що 21.11.2024 під час несення служби отримав виклик «ДТП без травмованих». Прибувши на місце події, було виявлено транспортний засіб Мазда, номерний знак НОМЕР_2 , з механічними пошкодженнями. Заявник ОСОБА_4 повідомив, що стояв на узбіччі АД М-06 236 км та спілкувався з працівником ТЦК. Після чого в задню частину автомобіля в`їхав KIA SPORTAGE, номерний знак НОМЕР_1 , який намагаючись втекти від працівників ТЦК, здійснив наїзд на транспортний засіб Мазда, що стояв попереду, та поїхав з місця в напрямку с.Пилиповичі. В подальшому працівники СРПП наздогнали водія та зупинили, встановивши особу, ким виявився ОСОБА_1 , який був переданий працівникам ТЦК та в подальшому останніми був доставлений до Звягельського РТЦК для проходження ВЛК до звернення на лінію 102 про факт ДТП. Звернення потребує додаткового розгляду та направлено в ВРОМ ДТП. У водія ОСОБА_4 було відібрано пояснення, також оформлена схема ДТП. Складення адміністративного протоколу відносно водія, який вчинив ДТП, було неможливо в зв`язку з тим, що водія на місці вчинення ДТП не було, так як до звернення на лінію 102 та надходження завдання на службовий планшет, ОСОБА_1 був доставлений до Звягельського РТЦК для проходження ВЛК та на місце події не повертався (а.с.41).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , він 21.11.2024 о 20 год 25 хв на а/д Київ-Чоп на стаціонарному посту в с.Анета сидів за кермом транспортного засобу (а.с.39).

З пояснень потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що 21.11.2024 він був зупинений працівником поліції на автодорозі М-06 236 км. Після чого було здійснене блокування його авто працівниками ТЦК, шляхом встановлення під колеса його автомобіля залізних їжаків, із арматури і дерев`яних колодок. Позаду його був зупинений автомобіль синього кольору, марки авто не пам`ятає. Потім, раптово почув гучний звук двигуна і удар його автомобіля в задню частину, після чого його розвернуло на 90 0 і відкинуло вперед на десять метрів. Автомобіль, який його вдарив поїхав у напрямку м.Рівне. Працівники ТЦК почали виймати металеві їжаки з-під коліс і викидати їх в поле біля заправки. ДТП було здійснено орієнтовно після 21:00 (а.с.40).

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.11.2024 зафіксовано місце події, автомобіль Мазда, номерний знак НОМЕР_2 , у положенні після ДТП з прив`язкою до кілометрового стовпчика. Такий документ складений у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Також, зі схеми вбачається, що автомобіль Мазда, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , отримав пошкодження заднього бамперу, подряпини ЛФП, розбитий задній правий габарит, відсутній номерний знак. Схема підписана ОСОБА_4 та інспектором поліції (а.с.38).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду повно та всебічно з`ясував обставини, які призвели до дорожньої аварії, надав об`єктивну оцінку всім доказам у справі та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п.п.2.10 а, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та визнання його винним за ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Після перегляду справи, суд апеляційної інстанції вважає, що водій автомобіля Kia, НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , розпочинаючи рух, не врахував дорожню обстановку, не впевнився в безпечності обраної швидкості та дистанції, внаслідок чого скоїв наїзд на транспортний засіб Мазда, НОМЕР_2 , який перебував попереду нього, після чого залишив місце події. Водію ОСОБА_1 обґрунтовано інкриміновано порушення ним п.п.12.1., 13.1, 2.10 а) Правил дорожнього руху України, оскільки незалежно від того, чи рухався водій, чи лише розпочинав рух, він зобов`язаний був обрати безпечну швидкість і дистанцію задля забезпечення безпеки дорожнього руху. Крім того, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний був негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи у їх сукупності. Посилання захисника на те, що рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень, є помилковими, оскільки у даному випадку, викладені в ньому обставини підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом, і узгоджуються з ними. Також, як правильно зазначив суд першої інстанції, факт наїзду (зіткнення) ОСОБА_1 на транспортний засіб ОСОБА_2 21.11.2024 та залишення місця події ним не заперечувався, що також підтверджується змістом апеляційної скарги.

Твердження захисника про те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на рятування власного життя від неправомірних дій невідомих осіб у військовій формі (якими, як з`ясовано, виявилися представники ТЦК), що стало предметом звернення до правоохоронних органів, не можуть бути підставою для звільнення його від відповідальності за вчинення ДТП. Навіть за умови стресової ситуації, водій зобов`язаний дотримуватись ПДР, які є обов`язковими незалежно від зовнішніх обставин. При цьому, ОСОБА_1 не надано переконливих доказів того, що зазначені обставини унеможливлювали дотримання ПДР та виключають склад правопорушення. Наданий ним витяг з ЄДРДР від 01.12.2024 (а.с.62) не є таким доказом, оскільки лише підтверджує факт внесення відомостей про можливе правопорушення щодо спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, але не підтверджує обставин, які б унеможливлювали виконання вимог ПДР в момент їх порушення.

Посилання на порушення встановлених законом строків складення протоколів не може бути підставою для визнання таких доказів недопустимими, оскільки недотримання строків у даному випадку було обумовлено викликом особи, яка залишила місце події, для оформлення адміністративних матеріалів.

Інші обставини, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, не спростовують винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні та не звільняють його від відповідальності.

З огляду на викладене, суддя місцевого суду в достатній мірі з`ясував обставини, які призвели до дорожньої аварії, надав їм об`єктивну оцінку та дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_1 ПДР, внаслідок чого він, керуючи автомобілем Кіа, здійснив зіткнення з автомобілем Мазда, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Дяченка Ігоря Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич