КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/1515/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є .П.,

при секретарі Мудрак Р. Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Ірпінського міського суду Київської області

у складі судді Лещенко О. В.

від 11 грудня 2024 року

у справі № 367/653/24 Ірпінського міського суду Київської області

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

На дану постанову 25 січня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову про адміністративне правопорушення скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що справа була розглянута поверхнево, без врахування фактичних обставин по справі, а висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а ПДР України є необґрунтований.

Вказував, що на відео факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не вбачається, відео не є безпрервним, що є порушенням, на відео не видно ознак алкогольного сп`яніння, однак в протоколі такі ознаки зазначені, а тому невідомо, як були встановлено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення. Крім того, на запису відсутнє направлення на проходження в медичному закладі огляду на виявлення стану сп`яніння.

Також, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що повний текст постанови апелянт отримав лише 15 січня 2025 року, а з апеляційною скаргою звернувся 25 січня 2025 року. Посилаючись на те, що вказані обставини зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження постанови суду, просив поновити такий строк.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу (отримання тесту постанови 15 січня 2025 року) і підтверджуються матеріалами справи, а тому суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2024 року поважними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню

В судове засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 двічі не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним засобами поштового зв`язку та додатково на електронну пошту, зазначену в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП районний суд виходив з доведеності вини останнього у порушенні ним вимог пункту 2.9а ПДР України, що підтверджується матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі Правила) визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ст. 266 КУпАП).

Відповідно до п. п. 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, судом на підставі протоколу ААД №275983 від 14 січня 2024 року встановлено, що водій ОСОБА_1 14 січня 2024 року о 16 годині 08 хвилин в м. Ірпінь по вул. 11 лінія керував автомобілем AUDI, Q7 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, мова не чітка, від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності свідка, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, зо що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 14.01.2024 року серії ААД № 275983, письмовим направленням водія ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я, для проходження огляду на стан сп`яніння, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, письмовими поясненнями свідка, актом тимчасового затримання транспортного засобу, інформацією, що відеозаписі, який міститься на DVD диску.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на відео факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не вбачається, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються змістом відеозапису, наявним в матеріалах даної справи, з якого слідує, що ОСОБА_1 не заперечував проти керування автомобілем AUDI, Q7 д.н.з. НОМЕР_1 (00:28 хв. запису), а а також змістом письмових пояснень ОСОБА_1 у яких він вказав, що його «підрізав» атомобіль із д.н.з НОМЕР_2 , що мало призвести до ДТП.

Доводи щодо відсутності на відео ознак алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, адже відповідні ознаки, які й стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, не чітка мова). Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки спростовуються актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14 січня 2024 року, з якого слідує, що було здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу AUDI, Q7 д.н.з. НОМЕР_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на відео відсутнє направлення в медичний заклад для виявлення стану алкогольного сп`яніння спростовується наявним в матеріалах справи письмовим направленням водія ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я, для проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження апеляційної скарги про те, що відео не є безпреревним, а тому не може бути належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 апеляційним судом відхиляються, оскільки на відео зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження від огляду на виявлення на стану сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, за що передбачена адміністративна відповідальність, визначена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2024 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова