Справа № 699/296/25
Номер провадження № 3/699/195/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші дані суду не відомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Звенигородського РВП Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 17.02.2025 серії ЕПР1 № 249718 (далі протокол).

З протоколу вбачається, що 16.02.2025 близько 17:30 год у с. Петрушки по вул. Перемоги, 47 водій гр ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 520 д.н.з. НОМЕР_2 , та не врахуваши дорожньої обстановки, здійснив наїзд на паркан, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, а паркан було пошкоджено, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП.

Під час складення протоколу у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося.

Адміністративний матеріал крім протоколу містить копію рапорту Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 17.02.2024 щодо події ЄО № 4783; копії письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; роздруківку фото із зображенням інформації про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія; копію протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП; роздруківки фото із місця ДТП та із зображенням пошкодженого автомобіля ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні ДТП визнав. Зазначив, що дорога була слизькою, тому його авто занесло. Унаслідок зіткнення була пошкоджена передня частина машини та хвіртка, ворота і частина паркану домоволодіння АДРЕСА_3 . Після події з дому вийшла господиня, вони домовилися, що викликати поліцію не будуть, ОСОБА_1 відшкодує завдані ним збитки. Він викликав авто, щоб відбуксирувати його автомобіль. У цей час повз них проїжджав патрульний автомобіль. Поліцейські зупинилися з`ясувати у них, що сталося, і запитали, чи потрібно фіксувати подію. Оскільки ОСОБА_1 домовився як з потерпілою, так і з її дочкою, тому пояснив поліцейським, що складати протокол за фактом ДТП немає необхідності. Після цього патрульні поїхали, а автомобіль ОСОБА_1 його знайомі відбуксирували для подальшого ремонту.

Через вказані події потерпіла ОСОБА_3 , яка є особою похилого віку, розхвилювалася та їй стало зле, на місце події викликали швидку, яка на місці надала медичну допомогу.

Наступного дня зранку ОСОБА_1 розпочав ремонт пошкодженого паркану. Однак дочка потерпілої вимагала, щоб він оплатив нові ковані ворота із хвірткою. Дочка викликала спеціаліста, який здійснював необхідні для виготовлення таких воріт заміри. ОСОБА_1 повідомили, що вартість відшкодування буде складати біля 50000,00 грн. Однак він з такою вимогою не погодився, оскільки ворота пошкоджені не були. після цього ввечері до нього зателефонували з поліції та повідомили, що потерпіла звернулася до поліції за фактом ДТП. Від працівників поліції він дізнався, що стосовно нього будуть складені адміністративні матеріали за вчинення ДТП та за залишення місця ДТП.

Із цього приводу ОСОБА_1 зазначив, що дійсно поїхав з місця події та забрав авто, оскільки вважав, що домовився з потерпілою. Він залишив місце ДТП лише після досягнення домовленостей з потерпілою та її дочкою, про що знали як свідки-сусіди потерпілої, так і працівники поліції. Умислу залишити місце події, приховувати її та переховуватися він не мав.

ОСОБА_1 зазначив, що не відмовляється відшкодувати завдану шкоду, однак купувати нові ворота із хвірткою не буде.

У судове засідання також прибула ОСОБА_4 , яка є донькою потерпілої ОСОБА_3 . Вона зазначила, що її мати похилого віку, тому після ДТП вона дуже розхвилювалася, унаслідок чого викликали ШМД. Підтвердила, що про ДТП вона дізналася одразу з телефонної розмови із сусідкою. Також розмовляла із ОСОБА_1 . Вони дійсно домовилися про те, що повідомляти про ДТП не будуть, однак ОСОБА_1 домовленостей не дотримався, оскільки наступного дня зранку відмовився відшкодовувати завдану шкоду. Після цього ОСОБА_4 повідомила в поліцію про ДТП.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала покази про те, що дізнавшись про подію вона пішла до потерпілої ОСОБА_6 , якій від стресу стало погано. Вони разом телефонували до доньки потерпілої ОСОБА_7 , яка погодилася, що викликати поліцію не потрібно. Підтвердила, що дочка потерпілої ОСОБА_4 та ОСОБА_1 домовилися про відшкодування шкоди.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що на звук зіткнення позбігалися сусіди. Водій домовився із ОСОБА_6 про відшкодування збитків. Потерпілій стало погано, тому її занесли в хату. Пізніше приїхали поліцейські, які з`ясовували чи потрібна їх участь. Свідок, у присутності інших присутніх на місці події осіб, повідомив поліцейським, що водій домовився з потерпілою. Пізніше автомобіль відбуксирували з місця ДТП.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є старостою села Петрушки, повідомила, що у день події було вже темно та слизько. Її чоловік прийшов у хату та сказав, що у ОСОБА_6 сталося ДТП, тому приїхала швидка. У будинку потерпілої була ОСОБА_10 , яка їй допомагала. Також приїхали поліцейські, які перевіряли водія на стан сп`яніння. ОСОБА_11 сказав їм, що уже домовилися відшкодувати збитки, що узгоджено з дочкою.

Суд, дослідивши матеріали справи, та відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Згідно з вимогами п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Разом з тим, відповідно до термінів зазначених у п. 1.10 Правил дорожнього руху залишення місця дорожньо-транспортної пригоди дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 вказав, що залишив місце події після того як домовився із потерпілою, зазначив, що умислу приховувати ДТП не мав та повернувся на місце події.

Водночас, адміністративний матеріал не містить жодних доказів вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на приховання факту дорожньо-транспортної пригоди або обставин її скоєння.

За таких обставин суд дійшов висновку, що адміністративні матеріали не містять відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

Ураховуючи наведений судом аналіз положень закону та наданих доказів, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а отже з цих підстав провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності слід закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122-4, 283-284 КУпАП України, на підставі ст. 247 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення від 17.02.2025 серії ЕПР1 № 249718 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші дані суду не відомі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя Літвінова Г.М.