Справа № 932/2798/25
Провадження № 3/932/1052/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючої судді Юдіної Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченка Г.О.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

прокурора Баклана В.В.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , начальника відділення персоналу заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , майора, за частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 8/2025 про вчинення адміністративного правопорушення від 14 березня 2025 року, встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №128 від 09.05.2023 справи та посаду начальника відділення персоналу заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Так, згідно з п. 2 функціональних обов`язків начальника відділення персоналу заступника начальника штабу, останній відповідає, зокрема, за ведення обліку особового складу військової частини та своєчасне відпрацювання та надання на підпис відповідних проектів наказів командира військової частини.

Разом із цим, відповідно до п. 4 вказаних вище функціональних обов`язків начальник відділення персоналу заступник начальника штабу несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділення та групу по роботі з сержантським складом завдань та шкоду заподіяну державі.

Відтак, майор ОСОБА_1 , будучи начальником відділення персоналу заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_1 наділений організаційно-розпорядчими обов`язками, а тому, відповідно до примітки до ст. 17213 КУпАП, є військовою службовою особою.

Проте всупереч наведеним вище статутним обов`язками, діючи всупереч існуючим нормативно правовим актам майор ОСОБА_1 , як зазначено у протоколі, вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду за таких обставин:

10.06.2023 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 156 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_2 направлено на обстеження та стаціонарне лікування у Дніпропетровську обласну психіатричну лікарню та знято з котлового забезпечення.

У подальшому, 10.07.2023 солдата ОСОБА_2 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 196 (по стройовій частині) поновлено на котловому забезпеченні після завершення лікування.

Відповідно до рапорту безпосереднього командира солдата ОСОБА_2 адресованого командиру військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 пропонується виплатити додаткову винагороду за червень 2023 року, пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, а саме за період з 01.06.2023 по 09.06.2023, тобто за 9 днів.

Однак 05.07.2023 (точний час не встановлено) начальник відділення заступник начальника штабу військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , не проконтролював відпрацювання проекту наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 257агд від 05.07.2023 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » із додатком до нього. При цьому, у додатку до зазначеного вище наказу, було зазначено про необхідність виплати солдату ОСОБА_2 додаткової винагороди пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, а саме за період з 01.06.2023 до 30.06.2023, тобто за 30 днів, що суперечило фактичному часу виконання ОСОБА_2 бойових (спеціальних) завдань. Вказаний додаток до проекту наказу того ж дня, тобто 05.07.2023 було підписано майором ОСОБА_1 .

Внаслідок зазначеного, командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 було підписано проект наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 257агд від 05.07.2023 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 » із додатком до нього та як наслідок фінансово-економічною службою вказаної військової частини здійснено переплату додаткової винагороди солдату ОСОБА_2 на загальну суму 20 000 грн.

Причиною недбалого виконання майором ОСОБА_1 обов?язків військової служби є особиста недисциплінованість останнього, а наслідки його дій (бездіяльності) не спричинило істотної шкоди, а тому не утворює в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 425 КК України.

Відтак, майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в порушення приписів статей 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, абз. 16 п. 2 розділу XXXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 будучи начальником відділення персоналу - заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_1 05.07.2023 (точний час не встановлено), перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 , не проконтролював відпрацювання проекту наказу командира військової частини НОМЕР_1 №257агд від 05.07.2023 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 » із додатком до нього. При цьому, у додатку до зазначеного вище наказу, було зазначено про необхідність виплати солдату ОСОБА_2 додаткової винагороди пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, а саме за період з 01.06.2023 до 30.06.2023, тобто за 30 днів, що суперечило фактичному часу виконання ОСОБА_2 бойових (спеціальних) завдань, а саме у період з 01.06.2023 до 09.06.2023, тобто 9 днів та внаслідок чого останньому було переплачено додаткову винагороду на загальну суму 20 000 грн.

Так, ОСОБА_1 інкриміноване вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення - недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Дата вчинення правопорушення відповідно до протоколу 05.07.2023.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 до протоколу долучено: копію витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 156 від 10.06.2023 про направлення солдата ОСОБА_2 на обстеження та стаціонарне лікування; копію витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 196 від 10.07.2023 про зарахування солдата ОСОБА_2 на котлове забезпечення при військовій частині НОМЕР_3 з 11 липня 2023 року; копію рапорта про виплату військовослужбовцям додаткової винагороди за червень 2023 року; копію наказу №257агд від 05.07.2023 про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 із додатком щодо часу проходження служби; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №15600 від 17.12.2024 про результати проведення службового розслідування; копію протоколу допиту свідка ОСОБА_1 ; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №128 від 09.05.2023; копію посвідчення офіцера виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію функціональних обов`язків начальника відділення персоналу заступника начальника штабу; службову характеристику ОСОБА_1 ; копію довідки про неприбуття з відпустки без поважних причин радіотелефоніста відділення зв`язку 3 дивізіону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 ; копію розрахунку розсилки; копію постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168.

25.03.2025 прокурор надіслав клопотанням про долучення доказів постанову від 19.03.2025 про закриття кримінального провадження № 0000132 від 13.11.2024 та супровідний аркуш до вказаної постанови.

Прокурор у судовому засіданні підтримав обвинувачення викладене у протоколі, зазначив, що ОСОБА_1 як військова службова особа відповідно до своїх посадових обов`язків повинен був контролювати та перевіряти відпрацювання проектів наказів, а тому склад інкримінованого йому правопорушення наявний, доведений та обґрунтований.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що займав посаду начальника відділення персоналу заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 з травня. До липня місяця не оброблював накази, всі рапорти розписувались на начальника штабу, сам ОСОБА_1 особисто не бачив рапорти. Через велике навантаження на роботі ОСОБА_1 не має можливості належним чином контролювати підзвітний йому документообіг, тому він перевіряв лише витяг із наказу та долучені до нього списки військовослужбовців, які підлягають відповідним грошовим виплатам.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додатки до нього, долучені прокурором матеріали, зокрема, постанову про закриття кримінального провадження та супровідний лист, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається зі змісту постанови про закриття кримінального провадження №0000132 від 13.11.2024 допитаний як свідок 06.03.2025 начальник відділення персоналу - заступник начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , майор ОСОБА_1 , за фактом безпідставної виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн у порушення вимог абзацу 16 пункту 2 розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення №260 шістнадцятьом військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , на загальну суму 302 852,20 грн, пояснив, що зазначені військовослужбовці внесені в додаток до наказу про виплату додаткової винагороди згідно з даних, що були подані командирами підрозділів у відповідних рапортах, відповідальність за правильність вказаних у рапортах відомостей покладається на командирів підрозділів або відповідальних виконавців цих підрозділів.

За фактом безпідставного внесення в наказ додаткової грошової винагороди у сумі 20 000 грн солдату ОСОБА_2 , який самовільно залишив військову частину, ОСОБА_1 пояснив, що зазначене відбулось через велике навантаження на роботі, внаслідок чого він належним чином обов`язки за посадою начальника відділення персоналу - заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 не здійснював та не контролював підстави включення до наказу на виплату додаткової грошової винагороди військовослужбовців, зокрема, солдата ОСОБА_2 , який вчинив кримінальне правопорушення - самовільне залишення частини.

За вищевказаними подіями кримінальне провадження № 0000132 від 13.11.2024 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України постановою слідчого від 19.03.2025.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений 14.03.2025.

Згідно з протоколу дії (бездіяльність), які ставляться у провину ОСОБА_1 , як зазначає сторона обвинувачується, мали місце 05.07.2023.

Також, зі змісту протоколу вбачається, що сторона обвинувачення просить суд відраховувати строки накладення адміністративного стягнення з моменту винесення відповідної постанови про закриття кримінального провадження, яку пізніше було долучено прокурором.

Відповідно до ч. 8 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Отже, оскільки постанову про закриття кримінального провадження було винесено після того як складено протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наявність розбіжностей принципово-критичного характеру, які унеможливлюють при розгляді цієї справи застосування вимог ч. 8 ст. 38 КУпАП.

Відтак, враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення було вчинено, згідно з протоколу про адміністративне правопорушення 05.07.2023, суд дійшов висновку, що строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив.

Окрім цього, при дослідження матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність істотних розбіжностей у складі інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки за постановою про закриття кримінального провадження, яка була долучена прокурором, суд встановив, що при перевірці складу в діях (бездіяльності) ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, останньому ставилось у провину безпідставне преміювання солдата ОСОБА_2 на суму 20 000 грн, який самовільно залишив військову частину. У зв`язку із відсутністю у діях (бездіяльності) ОСОБА_1 складу злочину кримінальне провадження було закрито, а матеріали були передані для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину безпідставне преміювання шляхом виплати солдату ОСОБА_2 грошової винагороди у розмірі 20 000 грн за час виконання бойових (спеціальних) завдань за 30 днів, замість фактичних 9 днів.

Відповідні розбіжності мають істотний характер для встановлення істини у справі та відтворення ланцюга подій через призму прозорості та обґрунтованості, оскільки постанова про закриття кримінального провадження, на яку посилається прокурор, не тільки винесена пізніше складеного протоколу, а й констатує інший склад адміністративного правопорушення, суд не може сприймати таку постанову як належний та допустимий доказ під час винесення вмотивованого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Отже, аналізуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що строк притягнення ОСОБА_1 , без урахування постанови про закриття кримінального провадження, до адміністративної відповідальності сплив 05.10.2023 року, тобто до того, як вищезазначена справа про адміністративне правопорушення була передана до провадження судді Шевченківського районного суду міста Дніпра.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 172-15, 280, 283, 284, 299 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 17215 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя Н.М. Юдіна