Справа № 581/204/25
Провадження № 3/581/76/25
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2025 року сел. Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Кузьмінський О.В., розглянувши матеріали, які надій шли від ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП України в Сумській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , працюючої в ТОВ «Сумська паляниця», РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалася,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 20 березня 2025 року о 20 год 30 хв в с. Суха Грунь по вул. Московська водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 2106, р.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6820, результат 2,43 проміле, чим порушила вимоги пункту 2.9 а. Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 22 квітня 2025 року свою провину заперечила, зазначивши, що того дня автомобілем не керувала, знаходилась в момент зупинки на передньому пасажирському кріслі. Посвідчення водія не має, керувати авто не вміє. За кермом автомобіля перебував її знайомий власник автомобіля ОСОБА_2 , який попрохав взяти вину на себе, а сам пообіцяв сплатити штраф. Попередньо разом вживали алкогольні напої. При цьому водій переліз із водійського крісла на заднє пасажирське і прикинувся сплячим. Вона виконала його прохання і взяла на себе відповідальність за керування автомобілем.

Захисник Ганненко О.С. в судовому засіданні заперечував щодо доведеності вини ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої заперечення тим, що матеріали надані до суду не містять доказів вини ОСОБА_1 . Відеозапис наданий до суду містить тільки зафіксовану розмову між поліцейським та ОСОБА_1 , факту керування нею автомобілем не зафіксовано. Більше того, сам поліцейський Кріпак О.В. висловив твердження про те, що ОСОБА_1 не могла бути за кермом, так як він бачив, що це був хтось із пасажирів, які знаходилися на задньому сидінні автомобіля та пересіли в момент зупинки транспортного засобу. При цьому ОСОБА_1 ніхто не роз`яснив ні право не свідчити проти себе, ні право на захист, тому не може бути відеозапис допустимим доказом вини, оскільки здобутий з порушенням права на захист. Одні лише пояснення щодо себе ОСОБА_1 не можуть бути єдиним доказом її вини. Крім цього, поліцейські не попередили ОСОБА_1 ні на початку, ні під час складання протоколу про те, що ведеться відеозйомка та про те, що вона може бути використана як доказ в суді.

Викликаний до суду для надання пояснень поліцейський ОСОБА_3 не з`явився.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимоги щодо складення протоколу встановлені статтею 256 КУпАП, зокрема в протоколі зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частини 1 статті 130 КУпАП підставою притягнення до адміністративної відповідальності є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В якості доказів суду надано протокол про адміністративне правопорушення, роздруківку із приладу «Драгер», фотознімки із зображенням автомобіля ВАЗ 2106, р.н. НОМЕР_2 , та відеофайли із записом події.

Оцінивши надані докази, приходжу до висновку, що доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суду не надано.

Із наданого відео із відеореєстратора автомобіля органу поліції вбачається, що автомобіля органу поліції рухається за автомобілем ВАЗ, у якого відсутнє заднє скло. Через деяку відстань автомобіль ВАЗ зупинився і в ньому було видно рух людей, також було видно, що ОСОБА_1 перебувала на передньому пасажирському сидінні.

Із нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що після зупинки автомобіля ВАЗ на водійському кріслі не було нікого, ОСОБА_1 перебувала на передньому пасажирському сидінні, на задньому сидінні було 2 чоловіка, один з яких спав. ОСОБА_1 спершу заявила, що водій тільки що пішов. Поліцейський висловив твердження про те, що ОСОБА_1 не могла бути за кермом, так як він бачив, що це був хтось із пасажирів, які знаходилися на задньому сидінні автомобіля та пересіли в момент зупинки транспортного засобу. Після цього ОСОБА_1 сказала, щоб протокол складали на неї. Поліцейський перевірив особу ОСОБА_1 , надав для огляду пристрій «Драгер», ОСОБА_1 пройшла огляд, був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Із відеозапису суду абсолютно не є зрозумілим для суду чому поліцейський заявляючи спершу, що ОСОБА_1 не була за кермом, а керував авто хтось із пасажирів, які знаходилися на задньому сидінні автомобіля, свою версію не перевірив, власника автомобіля не встановив, а пішов по легшому шляху, склавши протокол на ОСОБА_1 .

Суд погоджується із доводами захисника про те, що одні лише пояснення щодо себе ОСОБА_1 (фактично хибна самообмова) не можуть бути єдиним доказом її вини за відсутності інших належних доказів, зокрема доказів керування нею транспортним засобом.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно частини 2 статті 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Таким чином, ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду наявні в справі докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винуватою поза розумним сумнівом у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє у категоричній формі зробити беззаперечний і однозначний висновок про порушення ним вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

Отже, справа на підставі пункту 1 частини 1 статті 247, пункту 3 частини 1 і частини 2 статті 284 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись частиною 1 статті 130, статтями 221, 245, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Кузьмінський