Справа № 346/1286/25
Провадження № 3/346/697/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складена відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у с т а н о в и л а :

09.03.2025р. близько 21:40 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання та знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого тестя ОСОБА_2 , що виразилось у висловлюванні образ та нецензурної лайки в адресу потерпілого, штовханні його та шарпанні за одяг, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно шляхом направлення судових повісток за адресою його місця проживання. Однак, поштове відправлення було повернуто до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, судом було вжито всіх можливих заходів щодо своєчасного та належного повідомленням особи про розгляд справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 та вручено йому його копію, про що свідчить підпис ОСОБА_1 . Отже, останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, доведено повністю, оскільки вона підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 253287, в якому вказаний час, місце та суть вчиненого адміністративного правопорушення;

- рапортом помічника чергового Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , в якому зазначено, що 09.03.2025р. о 21:31 год. надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_2 про те, що його зять дебоширить. КШМД не потрібно. Виїздом ГРПП на місце події було встановлено, що ОСОБА_1 в ході словесного конфлікту погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг та виражався нецензурною лайкою відносно тестя ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від потерпілого ОСОБА_2 та його письмовими поясненнями, в яких він зазначає, що 09.09.2025р. його зять вжив алкогольні напої та прийшовши додому почав з ним конфліктувати.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких зазначено, що 09.03.2025р. він хрестив дитину, вживав спиртні напої, а коли приїхав додому, то посварився з тестем. В ході сварки обзивав його нецензурними словами та словесно погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг. Конфлікт тривав до приїзду поліції.

Таким чином, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства тобто умисне вчинення дій психологічного та фізичного характеру внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, не працює.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника згідно ст. 34 КУпАП судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує відповідальність правопорушника згідно 35 КУпАП, суд визнав вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 221, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (триста сорок гривень 00 коп.).

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Третьякова І. В.