Справа № 209/2977/25
Провадження № 3/209/601/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Левицька Н.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2025 до Дніпровського районного суду міста Кам`янського з відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №411171 від 21.03.2025, ОСОБА_1 17 березня 2025 року приблизно о 13.10 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків у відношенні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який випив перекис водню 20 мл, що могло завдати шкоди фізичного здоров`ю дитини, чим гр. ОСОБА_1 порушила ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В підтвердження вчинення адміністративного правопорушення до суду надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД 411171 від 21.03.2025, в якому зазначено, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків у відношенні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який випив перекис водню 20 мл, що могло завдати шкоди фізичного здоров`ю дитини, чим гр. ОСОБА_1 порушила ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»;

- довідка інспектора СЮП ВП 1 Кам`янського РУП лейтенанта поліції Катерини Білик за матеріалом ЄО № 4279 від 17.03.2025;

- рапорт інспектора-чергового ВП 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Хаірова Р.Ю. від 17.03.2025 про отримання повідомлення ШМД №1, що дитина ОСОБА_2 , 19.01.2022 по необачності матері випив перекис водню;

-пояснення ОСОБА_1 від 21.03.20254;

-консультаційний висновок спеціліста № 58267 КП «РМЦРЗ» «ДОР» м. Дніпро.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду скерувала пояснення, в якому зазначила, що 17 березня 2025 року приблизно о 07.30 год. її син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився з нею на кухні. Вона на декілька секунд відлучилась до ванної кімнати, а син в той час підтягнув табурет та заліз на кухонний стіл, дотягнувся до аптечки в якій знаходився перекис водню та випив незначну кількість цієї рідини. Як тільки повернулася на кухню та побачила це, одразу зробила йому промивання ротової порожнина та викликала ШМД, щоб уникнути ризиків зі здоров`ям дитини. Зазначила, що в лікарні будь-яких проявів отруєння виявлено не було та просила суд врахувати, що постійно спостерігає за дитиною та контролює його, а також добросовісно виконує свої батьківські обов`язки.

Повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, надавши оцінку поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст.7 та ст.245 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно ч.2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є;

пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до положень п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суду обов`язків ініціювати збір доказів щодо доказу вини правопорушника суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання малолітніх/неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї, забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов`язків не може вважатися будь-яка дія, а слід встановити саме невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

Разом з тим, у матеріалах справи будь-які дані про ухилення чи невиконання покладених на ОСОБА_1 обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та навчання своєї малолітньої дитини відсутні.

Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що дитина була під контролем матері, яка відлучившись на дуже кроткий час у ванну кімнату, після повернення побачила, що її син випив незначну кількість перекис водню, після чого одразу промила йому ротову порожнину та негайно вжила заходів щодо доставлення дитини до лікувального закладу.

При цьому, з консультаційного висновку спеціаліста № 58267 КП «РМЦРЗ» «ДОР» м.Дніпро встановлено, що за результатами огляду хірургом, ЛОР - лікарем гострої паталогії не виявлено, при огляді дитина активна. Слизова порожнина чиста, без висипань. У висновку відсутній запис про отруєння чи інші наслідки у дитини після вживання 20 мл. перекису водню.

Суд звертає увагу на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, в якому не викладено суть адміністративного правопорушення, в тому числі всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме не зазначено у чому виявилось ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, не приділення належної уваги до виховання дитини, відсутність контролю її стану та не забезпечення необхідних умов для життя дитини.

Натомість протокол містить лише формальне посилання на порушення ОСОБА_1 вимог Закону без конкретизації від яких саме передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого сина вона ухилилася.

Суд зазначає, що невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей мають містити систематичний та триваючий характер.

Отже, наявними в справі доказами не доведено поза розумним сумнівом факту ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина, що в свою чергу не надає можливості зробити висновок про наявність в її діях складу правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно із ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає, оскільки такий збір стягується, згідно ст.40-1 КУпАП, лише у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст.40-1, 245, 254, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА