Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 3/490/1491/2025 П О С Т А Н О В А
17.04.2025р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є пенсіонером, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -
18.03.2025р. у відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії ВАД №609511 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно з яким останній 18.03.2025р. близько 11:15 год., перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку відносно своєї дружини ОСОБА_1 , в ході якої ображав грубими лайливими словами, принижував, штовхав, чим створив емоційну невпевненість останньої та спричинив шкоду психічному здоров`ю потерпілої, тобто вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, у поясненнях до протоколу вказав, що ніякої сварки не було та він домашнього насильства не вчиняв.
Враховуючи наведені пояснення, вивчивши матеріали справи, доходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" № 2229-VIII від 07.12.2017 р., психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
У якості доказів провини ОСОБА_1 до протоколу додано протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 про вчинення домашнього насильства щодо неї; письмові поясненнями ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 ; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копію термінового заборонного припису відносно ОСОБА_1 .
Між тим відомості викладені у поясненнях/заяві ОСОБА_2 та поясненнях ОСОБА_1 є взаємовиключними. Доказів у підтвердження позиції будь-кого із них матеріали справи не містять. Форма оцінки ризиків та терміновий заборонний припис самостійного доказового значення у підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства не мають. Відеозапису з місця події до матеріалів протоколу не додано.
На підставі викладеного суд застосовує положення ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.
Суддя І.І. Дірко