Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/390/25
№ провадження 3/624/194/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

селище Кегичівка 05 травня 2025 року

Суддя Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшли з управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області про адміністративне правопорушення відносно якого

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, українець, громадянин України, ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з протоколом серії ХА №000316 від 12 квітня 2025 року,

- притягується до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2025 року у ході рибоохоронного рейду о 09 год 00 хв на ставку без назви поблизу с. Золотухівка, Берестинського району Харківської області, було виявленко ОСОБА_1 , що ловив забороненим для любительського рибальства знаряддям лову ятір в кількості 1 екз. та піймав раків у кількості 6 шт - вагою 0,3 кг.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив р. 4, п. 1, п.п.1 Правил любительського рибальства.

У зв`язку з цим, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, вказав, що раків купив на базарі, доказів цього немає, в протоколі його підпис, але другий примірник не отримував, при цьому звертає увагу, що протокол дописувався, бо скадений різними кольорами ручок.

Зазначив, що він він є ФОП та займається рибництвом, на підтвердження вказаного надав копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП, довідку Харківського регіонального управління водних ресурсів, щодо здійсненя ФОП ОСОБА_1 водогосподарської діяльності, договір оренди землі на земельну ділянку. Також зазначив, що особисто раків зі ставку не витягував, це зробили працівники «рибнадзору», дав їм для цього свою лодку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідивши наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

ОСОБА_1 стверджує, що йому дозволено здійснювати вилов Ятіром, оскільки здійснює рибогосподарську діяльність.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про аквакультуру» рибницьке господарство - єдиний майновий комплекс, до складу якого входить рибогосподарська технологічна водойма або їх комплекс, гідротехнічні споруди, інші споруди (пристрої), будівлі, устаткування, інвентар тощо, земельні ділянки, що призначений для розведення, утримання та вирощування об`єктів аквакультури.

Суб`єкти аквакультури - юридичні чи фізичні особи, які здійснюють рибогосподарську діяльність у сфері аквакультури відповідно до цього Закону.

На підтвердження того що ОСОБА_1 є суб`єктом аквакультури ним надано:

- копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП, вид діяльності 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура), цей клас включає: розведення риби в прісній воді, в тому числі розведення прісноводних акваріумних риб; розведення прісноводних ракоподібних, двостулкових молюсків, інших молюсків та інших водних тварин у прісній воді; функціювання рибоводних заводів із розведення прісноводних видів риби; розведення жаб; розведення крокодилів та інших земноводних;

-довідку Харківського регіонального управління водних ресурсів щодо здійсненя ФОП ОСОБА_1 водогосподарської діяльності;

-договір оренди землі на земельну ділянку загальною площею 21,29 га, у тому числі під водою 15,7864 га, земельна ділянка передана в оренду для рибогосподарських потреб, цільове призначення земельної ділянки: землі іншого сільськогосподарського призначення;

-витяг з ДРРП від 08 липня 2021 року, що підтверджує державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди, термін дії договору оренди земельної ділянки до 27 вересня 2030 року;

Так відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України «Про аквакультуру» рибогосподарський водний об`єкт для цілей аквакультури надається в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі відповідно до Водного кодексу України.

У відповідності до ст. 5 Закону Укрїни «Про аквакультуру» суб`єкти аквакультури мають право: на користування рибогосподарськими водними об`єктами (їх частинами), рибогосподарськими технологічними водоймами, акваторією (водним простором) внутрішніх морських вод, територіального моря, виключної (морської) економічної зони України, землями водного фонду для здійснення аквакультури; на власність об`єктів аквакультури та продукції аквакультури, а також отримання доходу від їх реалізації; на проведення робіт з рибогосподарської меліорації водних об`єктів (їх частин), які використовуються для цілей аквакультури.

Суб`єкти аквакультури зобов`язані: додержуватися нормативно-правових актів у сфері аквакультури; не допускати погіршення екологічного середовища та умов існування водних біоресурсів у результаті своєї діяльності; подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, звітну інформацію щодо обсягів виробництва продукції аквакультури у визначені строки за формами, затвердженими в установленому порядку; подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, інформацію стосовно намірів розведення та/або вирощування чужорідних та немісцевих видів гідробіонтів та відповідне науково-біологічне обґрунтування; дотримуватися під час здійснення заходів із вселення, переселення, інтродукції, акліматизації та реакліматизації водних біоресурсів у водних об`єктах (їх частинах) вимог цього та інших законів; проводити заходи рибогосподарської меліорації; здійснювати заходи з профілактики і боротьби із захворюваннями та загибеллю об`єктів аквакультури; не допускати несанкціонованого, у тому числі випадкового, потрапляння чужорідних, немісцевих та генетично змінених організмів у водні об`єкти (їх частини).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про аквакультуру» добування (вилов) водних біоресурсів для цілей аквакультури здійснюється упродовж визначеного законодавством промислового періоду, а також, у разі потреби, в період нересту відповідно до законодавства.

Згідно протоколу ОСОБА_1 12 квітня 2025 року здійснював вилов раків в період нересту відповідно до законодавства, який триває з 1 квітня по 10 червня.

Згідно ч. 4 ст. 26 Закон України "Про тваринний світ" підприємства, установи, організації і громадяни, яким надано в користування рибогосподарські водні об`єкти (їх частини), для ведення промислового рибальства, включаючи промисел водних безхребетних, зобов`язані дотримуватися вимог, передбачених статтею 34 цього Закону, а також здійснювати інші заходи, що забезпечують поліпшення екологічного стану водних об`єктів і умов відтворення рибних запасів, та утримувати в належному санітарному стані прибережні захисні смуги в місцях здійснення промислового рибальства.

Відповідно ст. 34 Закон України "Про тваринний світ" користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані: додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу .

Таким чином, суд вважає доведеним те що ОСОБА_1 є суб`єктом аквакультури, який здійснює рибогосподарську діяльність.

Проте, не надано доказів наявності акту запуску біоресурсів (у даному випадку, раків) вселення аквакультурних видів, зокрема раків, є важливою складовою діяльності у сфері аквакультури.

Отже навіть якщо особа є фізичною особою-підприємцем і спеціалізується на прісноводному рибництві, вона повинна дотримуватися всіх норм і правил, що регулюють цю діяльність. Це включає використання дозволених методів і знарядь ловлі. А також необхідність мати акти вселення чи докази, що раки вирощувалися саме в межах аквакультури.

Суд, вважає недоведеним, що вилов вирощених раків, який здійснював ОСОБА_1 12 квітня 2025 року це було частина виробничого процесу з метою господарської діяльності, а не рибальство, без відсутності підтверджених документів про статус вирощування раків.

На підтвердження вини ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 85 КУпАП надано протокол серії ХА № 000316 від 16 квітня 2025 року, в якому зазначено порушення ОСОБА_1 р. 4, п. 1, п.п.1 Правил любительського рибальства.

До даного протоколу долучено:

- опис оцінки знарядь лову та іншого рибальського майна, виявленого у ОСОБА_1 , а саме зазначено Рак 6 екз, та Ятір 1 екз.;

-приймальний акт № 33 від 12 квітня 2025 року, щодо прийняття на склад ПД ХРП знаряддя лову Ятір 1 шт;

- квитанцію про отримання речей № 33 від 12 квітня 2025 року;

- розрахунок матеріальної шкоди завданої ОСОБА_1 , а саме рак 6 екз, на загальну суму 19992,00 грн;

- відеозаписи, на якому, вбачається, правопорушення, щодо вилову раків 6 екз. - «Ятіром», ОСОБА_1 зазначив, що знарряддя лову його.

Відповідно до р. 4, п. 1, п.п.1 Правил любительського рибальства забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову : сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів.

Судом установлено, що ОСОБА_1 ловив раки забороненим знаряддям лову ятір.

Згідно ч. 4 ст. 85 КУпАП відповідальність передбачена за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Враховуючи права та обов`язки суб`єкта господарювання, особа не звільняється від дотримання законодавства щодо любительського рибальства. Згідно з нормами, встановленими для рибного господарства, необхідно дотримуватись правил, що стосуються методів лову, захисту водних біоресурсів і екосистем.

Таким чином, суб`єкт господарювання може бути притягнутий до відповідальності за частиною 4 статті 85 КУПАП за порушення правил любительського рибальства у випадку вилову раків ятіром без акту запуску (вселення) таких раків. Статус підприємця не ліквідує відповідальності за порушення правил любительського рибальства та використання заборонених методів ловлі.

Отже дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення доказана в повному обсязі та підтверджується матеріалами справи.

Згідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення під час розгляду справи судом не встановлені.

Санкцією ч. 4 ст. 85 КУпАП передбачено покарання у виді накладення штрафу на громадян від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої і на посадових осіб - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої.

За таких обставин, враховуючи особу порушника, матеріальний стан останнього, обставини вчиненого ним правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн, з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення та без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів.

Статтею 40-1 КУпАП, передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Управління державного агентства меліорації та рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області просило суд розглянути питання щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 в розмірі 19992,00 грн на користь Кегичівської селищної громади Харківської області.

Відповідно до ч.1 ст.40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди.

Згідно ч.3 ст.40 КУпАП в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Оскільки правопорушенням було завдано шкоду саме державі в особі Кегичівській селищній громаді Харківської області, а не громадянинові, підприємству, установі або організації, то збитки за даною постановою стягненню не підлягають; питання про стягнення з порушника заподіяної ним шкоди рибним ресурсам держави, відповідно до вимог ч.3 ст.40 КУпАП, може бути вирішено судом в порядку цивільного судочинства під час якого правопорушнику буде надано право подати заперечення щодо розміру завданих збитків та можливість скористатись іншими процесуальними правами відповідача у цивільному процесі, передбаченими статтями 27, 31 ЦПК України.

Керуючись п.2, п.4 ч.1 ст.24, ст.ст.40-1, ч.4 ст. 85, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн, без конфіскації раків, із конфіскацією забороненого знаряддя лову - ятіра.

Штраф перерахувати на розрахунковий рахунок UA0020609, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - ГУК Харків обл/СТГ Кегичівка/21081100, ЄДРПОУ - 37874947, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Конфіскувати у власність держави вилучені у ОСОБА_1 , згідно приймального акту №33 від 12 квітня 2025 року: Ятір 1 шт, а в разі неможливості звернення у дохід держави - знищити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити Управлінню Державного агентства меліорації та рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області, що питання про відшкодування майнової шкоди може бути вирішено в порядку цивільного судочинства шляхом подання до суду позовної заяви.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області.

Cуддя Н.М. Куст

Постанова набрала законної сили «___»_________2025 року.

Строк пред`явлення до виконання «___»__________2025 року.

Дата видачі для виконання «___»__________2025 року.

Суддя Н.М. Куст