Справа № 752/3850/25
Провадження №: 3/752/2293/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Вдовиченко О.О., ррозглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

25.01.2025 року о 22.45 год. водій ОСОБА_1 , в м. Києві по вул.. Жилянській 56, керував транспортним засобом «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Тобто ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд належним чином повідомляв ОСОБА_1 про день, час та місце судового розгляду, шляхом направлення судової повістки за допомогою СМС-повідомлення, проте останній в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Клопотання про відкладення судового розгляду 03.04.2025 року, до суду не надходило. За таких обставин суд, керуючись вимогами ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Галич О.М. двічі звертався до суду з клопотаннями про відкладення судового розгляду. Після чого 10.03.2025 року захисник надав суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В даному запереченні захисник звертає увагу суду на те, що його підзахисний не є субєктом інкримінованого йому правопорушення, оскільки він не керував аутомобілем та не був водієм в розумінні п. 1.10 ПДР, а тому на нього не поширювались вимоги п. 2.5 ПДР України. Як вбачається із відеозапису камери поліцейського, ОСОБА_1 не керував ТЗ, поліцейський підходить до автомобіля, в якому знаходиться ОСОБА_1 , який в той час стоїть на полосі руху біля тротуару без увімкненого двигуна, для встановлення його особи. При цьому автомобіль перебуває в нерухомому стані, не заведений, працівники поліції його не зупиняли, не бачили як останній керував ТЗ, а проїздили поруч, побачили припаркований автомобіль. Враховуючи вижевикладене просив закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш детальна мотивація викладена у письмовому заперечунні.

За результатами судового розгляду, дослідивши всі матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не враховує та не бере до уваги доводи захисника в частині непогодження з тим, що ОСОБА_1 керував автомобілем та перебував в статусі водія, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається як поліцейський підходить до автомобіля "BMW", двигун якого увімкнений, про свідчить приборна палель, яка відображає швидкість обертів двигуна, що в свою чергу підтверджує факт керування ТЗ. Поліцейський запитує у ОСОБА_1 документи для встановлення особи та відповідає на запитання ОСОБА_1 що були підстави для зупинки ТЗ, на що ОСОБА_1 говорив, що поліцейський не може просто так зупинити автомобіль. Під час розмови ОСОБА_1 особисто підтвердив, що він керував даним автомобілем, рухався по вулиці, позаду нього рухались поліцейські, він здійснив поворот ліворуч після чого його було зупинено. Даний діалог поліцейського та ОСОБА_1 дає чітко зрозуміти, що була саме зупинка ТЗ, яким керував ОСОБА_1 . В подальшому ОСОБА_1 повідомив, що бажає забезпечити участь адвоката на що поліцейським було надано йому час 20 хв. Після спілкування з адвокатом Борода Д.Г. повідомив поліцейському, що не надавав для огляду посвідчення водія, оскільки в нього його немає з собою, воно вилучене. В подальшому після огляду багажника поліцейським було виявлено та повідомлено ОСОБА_1 про ознаки у нього адкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю, на підставі чого поліцейський запропонував водієві пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 , розуміючи вимогу поліцейського про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, яка висловлена до нього як до водія, відмовився від проходження такого огляду на місці. В подальшому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 також відмовився (23:07 год. згідно відеозапису).

За таких обставин суд приходить до висновку, що в матервалах справи достатньо доказів, які узгоджуються між собою та в судупності чітко відображають всі обставини справи та події, які відбувались на місці зупинки, що поза розумним сумнівом дає підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

В сукупності вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 230357 від 25.01.2025 року, який на момент розгляду в суді не скасовано та не визнано дії працівника поліції по його складанню незаконними, також вина ОСОБА_1 , а саме факт відмови підтверджується відеозаписорм, рапорапортом працівника поліції, направленням на проходження огляду на стан сп`яніння, наданим суду в додаток до протоколу, які суд вважає належними та переконливими доказами.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення накласти у виді штрафу в розмірі, тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Вдовиченко