П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2025 Справа №607/8644/25 Провадження №3/607/3716/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за статями 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.04.2025 о 21:34 в місті Тернополі біля будинку по вул. Карпенка, 17 перебував в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою, чим порушував громадський порядок та спокій громадян та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 Кодексу України по адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 14.04.2025 о 21:34 в місті Тернополі біля будинку по вул. Карпенка, 17 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, яка виражалася у відмові особи у проведенні поверхневої перевірки у зв`язку із необхідністю застосувати поліцейським заходу у відповідності до статті 34 Закону України «Про Національну поліцію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 185 Кодексу України по адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, просив застосувати до нього покарання у вигляді штрафу.

Розглянувши справу, доходжу такого висновку.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Поняття «злісної непокори» законодавчого тлумачення немає, тобто воно є оціночним поняттям. Однак у судовій практиці «злісною непокорою» прийнято вважати відмову від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника правоохоронного органу при виконанні ним службових обов`язків... або відмову, виражену в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

У відповідності до частини другої статті 34 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб.

Досліджені докази достовірно підтверджують, що вказаних вимог ОСОБА_1 не дотримався, що зафіксовано в протоколах про адміністративні правопорушення від 14.04.2025 серії ВАД №138255 та №138254 та, крім визнання вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: відеозаписами нагрудних камер поліцейських №471480, 172633, рапортом, протоколом про адміністративне затримання та постановою ЕГА №1743605.

Тому, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, що порушує громадський порядок і спокій громадян та статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції за більш тяжке правопорушення..

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, його вік, відсутність обставин які обтяжують покарання, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Також, враховуючи вимоги статті 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 36, 122-4, 124, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 та статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 255 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 510 грн в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк