Справа № 752/6145/25
Провадження №: 3/752/3051/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 квітня 2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

встановив:

22 лютого 2025 року о 19 год 55 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої завдав їй стусанів, штовхав, цькував, щипав, ображав нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного і фізичного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що у зазначений в протоколі день, час та місці вони разом з ОСОБА_2 перебували за місцем проживання, де разом вживали алкогольні напої. В ході розпивання алкогольних напоїв між ним і ОСОБА_2 виникла сварка, в ході якої вона стала кидатися до нього у бійку. У відповідь на що, він лише захищався. В ході сварки ОСОБА_2 двічі викликала поліцію. Факт вчинення насильницьких дій по відношенню до співмешканки заперечував. На даний час вони з ОСОБА_2 помирилися, на підтвердження чого надав письмову заяву від неї. Просив закрити провадження у справі.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 вказаного Закону психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 вказаного Закону фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства стосовно співмешканки ОСОБА_2 , окрім обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано обставини складення протоколу.

Так, зі змісту письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 встановлено, що 22.02.2025 між нею та її співмешканцем ОСОБА_1 сталася сварка, в ході якої він її штовхав, ображав нецензурною лайкою, погрожував вбивством.

До наданої ОСОБА_1 письмової заяви ОСОБА_2 від 12.03.2025, за змістом якої остання зазначає, що примирилася з ОСОБА_1 та просить закрити провадження у справі, суд ставиться критично, оскільки така заява адресована іншому судді Голосіївського районного суду м. Києва у межах іншої судової справи. Для участі у розгляді даної справи ОСОБА_2 не з`явилася, подану ОСОБА_1 заяву не підтримала, з будь-якими іншими заявами до суду не зверталася.

Факт сварки з ОСОБА_2 , в ході розгляду справи ОСОБА_1 не заперечувався.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_2 .

Пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання вини у вчиненні інкримінованих дій сприймаються судом, як спосіб захисту, та спростовуються дослідженими доказами, зокрема письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, обставини, за яких вчинено правопорушення, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт у межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.