Дата документу Справа № 335/2062/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/542/25Головуючий у 1-й інстанції Соболєва І.П.
Єдиний унікальний №335/2062/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і її захисника Щербини К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Щербини Кирила Валерійовича на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, зареєстрована у АДРЕСА_1 ), проживає у АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 22.02.2025 року о 15 год. 10 хв. по просп.Соборному, 200 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху не переконалася, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, завдано матеріальних збитків, травмовані відсутні. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винуватою за ст.124 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Щербина К.В. просив постанову суду першої інстанції змінити в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, визначивши останній адміністративне стягнення у виді штрафу у передбаченому санкцією ст.124 КУпАП розмірі.

Свої вимоги мотивував тим, що постанову суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На переконання апелянта, накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є занадто суворим, не відповідає суспільній небезпеці вчиненого правопорушення та обставинам справи. Захисник зазначає, що керування транспортним засобом пов`язано із трудовою діяльністю останньої, тобто є єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 .

До судового засідання апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber». Згідно із ч.6 ст.294 КУпАП неявка потерпілого ОСОБА_2 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.

Заслухавши ОСОБА_1 і її захисника Щербину К.В., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Оскільки наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення ніким під сумнів не ставиться та в апеляційній скарзі не оспорюється, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП викладені в постанові висновки суду в цій частині перегляду в апеляційній інстанції не підлягають.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має відповідати регламентованій законом меті та критеріям достатності (співмірності).

Виходячи з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що застосоване до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців не узгоджується з вимогами ст.23 КУпАП.

Санкція ст.124 КУпАП не є безальтернативною та передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови під час накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення суд врахував конкретні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки правопорушення.

Проте можливість застосування до ОСОБА_1 альтернативного виду адміністративного стягнення судом не розглядалась. Мотивів накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, більш суворого визначеного санкцією даної статті КУпАП адміністративного стягнення постанова суду першої інстанції не містить.

Апеляційний суд відповідно до вимог ст.ст.23, 33 КУпАП зважає на характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його наслідки у виді незначних механічних пошкоджень транспортних засобів; ступінь вини та дані про особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалась. Крім того, порушення нею вимог ПДР ознак систематичності не містить.

При цьому з матеріалів провадження встановлено, що цивільно-правову відповідальність обох водіїв застраховано. Вказане відповідно до примітки до ст.124 КУпАП, у випадку використання учасниками ДТП права спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», взагалі би звільняло ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. Зі слів останньої потерпілому відшкодовано завдану внаслідок ДТП шкоду у повному обсязі, претензії матеріального характеру відсутні.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштована фахівцем з регіонального розвитку відділу продаж, виконання її трудових обов`язків невід`ємно пов`язано із керуванням транспортним засобом і ця робота є її єдиним джерелом доходу.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, апеляційний суд вважає за необхідне постанову судді змінити та пом`якшити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, призначивши його у виді штрафу у передбаченому санкцією ст.124 КУпАП розмірі.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Щербини Кирила Валерійовича задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 березня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 в цій справі в частині накладеного адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В решті постанову судді (зокрема щодо необхідності сплати судового збору) залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар