Справа № 455/573/25
Провадження № 3/455/369/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2025 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Івасенко С.М.,

за участі захисника - адвоката Винту Є.Ю.(в режимі відеоконференції)

розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

В С Т А Н О В И В :

17.03.2025 о 11 год 38 хв у м. Хирів, по вул.Самбірська, 140, Самбірського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «KIA SORENTO», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням приладу Драгер 6820. Результат огляду 0,65 проміле, з результатом водій погодився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В судове засідання 07 травня 2025 року з`явився захисник ОСОБА_1 , адвокат Винту Є.Ю.

ОСОБА_2 в судове засідання 07.05.2025 року не з`явився, був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис про отримання судової повістки 19.04.2025 року на рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення №850.

Захисник Винту Є.Ю. просив закрити справу про адміністративне правопорушення мотивуючи тим, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Звертає увагу на такі ключові моменти:

-в пункті 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція)відсутня така ознака стану алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з машини;

- тестового продуву через вимірювальний пристрій не здійснювалось;

-інспектором поліції на місці зупинки не було надано для ознайомлення відомості про свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки «Драгер», сертифікату його відповідності, а також, такі документи відсутні в матеріалах справи;

-на відеозаписі не зафіксовано ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , таких як порушення мови та порушення координації рухів, а запах алкоголю з автомобіля не є підставою для проходження особою огляду на стан сп`яніння;

-ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі оскільки мав інформацію, що поїздка в медичний заклад в м.Старий Самбір може призвести до мобілізації.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, в тому числі і відеозаписи, заслухавши пояснення захисника, перевіривши його доводи, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, підтверджується такими доказами по справі:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №273857 від 17.03.2025;

-рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Панько В. від 17.03.2025;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (за допомогою алкотестера «Drager», результат огляду 0,65 проміле) з якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатми огляду;

-тестуванням на алкоголь за допомогою алкотестера «Drager 6820» (тест №637, результат тесту 0,65 проміле);

-оглянутими в судовому засіданні відеозаписами з відеореєстратора та нагрудних камер поліцейських.

У відповідності до вимог ст. 251,252 КУпАП, вважаю вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Щодо доводів сторони захисту про те, що на відеозаписі не зафіксовано таких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 як порушення мови та порушення координації рухів, а запах алкоголю з автомобіля не є підставами для проведення огляду на стан сп`яніння. Відповідно до п.2, 3 розділу І ІНСТРУКЦІЇ огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ці ознаки є доволі суб`єктивними. Поліцейські були на близькій відстані від ОСОБА_1 , розмовляли з ним на близькій відстані, безпосередньо спостерігали за рухами, мовою та поведінкою особи та в межах своїх повноважень прийняли рішення про перевірку ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер, рапорту поліцейського Панько В. від 17.03.2025 та огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, працівниками поліції були озвучені ОСОБА_1 ті ознаки алкогольного сп`яніння, які потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже, жодних порушень з боку працівників поліції, не було.

Не може бути підставою для закриття справи те, що працівники поліції перед оглядом на стан сп`яніння не надали свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки «Драгер» та сертифіката відповідності, а також що ці документи не були долучені органом поліції до справи матеріалів справи, які скеровані до суду, оскільки відповідно до п.5 розділу 2 Інструкції такі документи надаються на вимогу особи. На відеозаписах з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано, що ОСОБА_1 вимагав у поліцейських ці документів на місці зупинки транспортного засобу, а також такі не вимагалися захисником в процесі розгляду справи.

Процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння регламентована ст. 266 КУпАП та Інструкцією. Жоден з них не передбачає «тестового» продуву. Якщо в особи є сумніви щодо справності чи коректності роботи вимірювального пристрою на місці зупинки, то такий має право не погодитися з результатами огляду та пройти його в медичному закладі. На відеозаписах не зафіксовано, що ОСОБА_1 висловлював сумніви щодо правильності роботи вимірювального пристрою.

Суддя не буде коментувати причину, яку озвучив захисник в судовому засіданні щодо відмови пройти огляд в медичному закладі ( страх мобілізації). Факт є фактом особа відмовилася від огляду в медичному закладі і озвучена причина відмови не є підставою для закриття справи.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні доказами, які на переконання судді є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, також беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23, 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.М. Івасенко