П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника особи, що притягується

до адміністративної відповідальності Санченка Р.Г.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2024 року, о 17 години 27 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Слов`янськ Донецької області, по вул. Данила Галицького, біля буд. 79, керував транспортним засобом JEEP RENEGADE, державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, блідість обличчя, звужені зіниці очей). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у наркологічному диспансері відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

28 квітня 2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Санченко Р.Г. до суду надійшло письмове клопотання в якому він просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Так, у вказаному клопотанні зазначено що на початку відеозапису з бодікамер поліцейських чутно та видно, що ОСОБА_1 погоджувався проїхати до лікаря для встановлення стану наркотичного сп`яніння, однак поліцейські йому відмовили. Також на 01:02:39 годині відеозапису ОСОБА_1 також погоджувався пройти медичний огляд на стан сп`яніння, але поліцейський йому відмовив, так як вже процедура пройдена. Крім того, така першочергова поведінка ОСОБА_1 була викликана поведінкою поліцейського, який тримав руку на ручці автомата при знятому запобіжнику, що спровокувало панічну атаку у ОСОБА_1 який страждав на психічні розлади.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що його зупинили працівники поліції та почали пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі через те, що у нього нібито тремтіли пальці рук. Про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є також порушенням, йому пояснили тільки після складання протоколу. До медичного закладу не поїхав, оскільки він є військовослужбовцем, та просив викликати військову службу правопорядку. Також пояснив, що він проходить лікування, та у нього бувають панічні атаки. На момент спілкування з поліцейським він приймав ліки, які призначив лікар-психіатр.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Санченко Р.Г. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та ін.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

?протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 906786 від 23 червня 2024 року, відповідно до якого 23 червня 2024 року, о 17 години 27 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Слов`янськ Донецької області, по вул. Данила Галицького, біля буд. 79, керував транспортним засобом JEEP RENEGADE, державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, блідість обличчя, звужені зіниці очей). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у наркологічному диспансері відмовився;

?рапортом інспектора Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ковалевського В. від 23.06.2024 року, відповідно до якого, перебуваючи на чергуванні у м. Слов`янськ Донецької області, 26 червня 2024 року, ним було зупинено автомобіль JEEP RENEGADE, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, блідість обличчя, звужені зіниці очей). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у наркологічному диспансері відмовився;

?відеозаписами, доданими до протоколу, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у наркологічному диспансері, але ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд. Також з відеозапису слідує, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, роз`яснена відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, у заперечень чи клопотання від водія ОСОБА_1 не надходило.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність його вини.

Суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 щодо того, що оскільки він є військовослужбовцем, то огляд на стан його сп`яніння могли проводити лише працівники військової служби правопорядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Твердження захисту, що огляд останнього на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП ґрунтуються на помилковому тлумаченні наведеної норми закону.

Крім того ОСОБА_1 не надано до суду доказів того, що він під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення виконував обов`язки військової служби.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено уповноваженою посадовою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП та підстав для визнання його недопустимим доказом суд не вбачає.

Суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 щодо того, що на початку відеозапису з бодікамер поліцейських чутно та видно, що ОСОБА_1 погоджувався проїхати до лікаря для встановлення стану наркотичного сп`яніння, однак поліцейські йому відмовили, а на 01:02:39 годині відеозапису ОСОБА_1 знову погоджувався пройти медичний огляд на стан сп`яніння, але поліцейський також йому відмовив, так як вже процедура пройдена.

Як зазначено у п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС № 1376 від 06.11.2015 року, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

З відеозапису з бодікамери поліцейського та протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 відмовився підписувати даний протокол, тому його зміст особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , було зачитано працівником поліції. Те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння вже після його складання, не передбачено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. На 14.20 годині відеозапису ОСОБА_1 повідомив, що він відмовляється пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, як видно з відеозапису, з моменту повідомлення поліцейським ОСОБА_1 про вчинення останнім адміністративного правопорушення і до оформлення відповідного протоколу минуло більше 30 хвилин, що є більш ніж достатнім часом для висловлення ОСОБА_1 своєї згоди на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Доводи захисту про те, що працівники поліції ОСОБА_1 не повідомили, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є також порушенням та йому пояснили про це тільки після складання протоколу, спростовуються матеріалами справи, оскільки на 14.20 годині відеозапису, ще до складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівником поліції роз`яснена відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що він проходив лікування та у нього бувають панічні атаки, а на момент спілкування з поліцейським він приймав ліки, які призначив лікар-психіатр, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

ОСОБА_1 до суду була надана відповідна медична документація, яка підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно страждав на психічні розлади. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив та не заперечував, що 26 червня 2024 року він вживав та перебував під впливом лікарських препаратів, які були йому призначені лікарем-психіатром, а тому побічні дії цих лікарських препаратів могли бути схожі на ознаки наркотичного сп`яніння.

Однак, як зазначено у ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається також і керування транспортними засобами особами під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому, за наявності відповідних ознак сп`яніння, у поліцейського були всі законні підстави вимагати ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд на стан сп`яніння у найближчому закладу охорони здоров`я.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Цей порядок при огляді на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був дотриманий.

Суд вважає, що викладені доводи сторони захисту у клопотанні про закриття провадження, протирічать встановленим судом обставинам на підтвердження вини ОСОБА_1 , заявлені та подані виключно для уникнення відповідальності.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином суд приходить до висновку, що дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом» підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», правопорушник ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 34, 35, 40-1, 124, 245, 280, 283-284 КУпАП, ПДР України, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м.Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області І.О. Сидоренко