Справа №705/1944/25
3/705/1147/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Душин Олексій Владиславович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ТОВ ЕКО Клінер «менеджер»,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

І. Опис обставин справи про адміністративне правопорушення

1. До Уманського міськрайонного суду Черкаської області від Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №436713 від 01.04.2025 р. складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, в якому зазначено, що гр. ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так, як на початку 2025 року малолітній ОСОБА_2 систематично порушував в навчальному закладі Уманській гімназії № 12.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

2. Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, останній пояснив, що він навчається в Уманській гімназії № 12 з 2022 року, а перед цим навчався в Уманській гімназії № 6. На початку 2025 року перебуваючи на навчанні в даному навчальному закладі в нього виникли непорозуміння з викладачами Уманської гімназії №12 з приводу його жартів, але він доповнив, що будь яких правопорушень, що засвідчують викладачі та інші свідки, він не вчиняв.

3. ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що від виконання батьківських обов`язків вона не ухиляється, її дитина доглянута, здорова, усім забезпечена, займається на курсах тактичної медицини, історії України, вдома допомагає у побуті, прибирає в себе в кімнаті, негативної поведінки немає. Вихованням сина займається разом з його батьком.

ІІІ. Досліджені у судовому засіданні докази

4. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД 436713 від 01.04.2025 р. за ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- копія повідомлення Уманської гімназії № 12 уманської міської ради Черкаської області;

-копія виховної роботи, поведеної з учнем ОСОБА_2 за період з 02.09.2024 року по 10.03.2025 року;

- копії доповідних записок 12 шт. вчителів та учнів Уманської гімназії № 12 уманської міської ради Черкаської області;

- копія листа-запрошення від 10.02.2025 року № 01-43/34;

- характеристика ОСОБА_2 ;

- пояснення ОСОБА_2 від 01.04.2025 року;

- рапорт старшого інспектора СЮП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області майора поліції Коваленка С. від 01.04.2025 року;

- копія паспорта ОСОБА_2 ;

- копія паспорта ОСОБА_1 ;

- рапорт старшого інспектора СЮП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області майора поліції Коваленка С. від 15.04.2025 року.

ІV. Оцінка Суду

5. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

6. Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП наступає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

7. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

8. Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів тощо, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

9. Також суд наголошує, що, як вбачається з приписів ст. 251 КУпАП, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи, стосовно якої складено такий протокол. Доказом в даному випадку виступають лише фактичні дані, що можуть встановлюватися у такому протоколі.

10. Відповідно до приписів ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

11. Однак, як вбачається з пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків не ухиляється, дитина доглянута, здорова, усім забезпечена, займається на курсах тактичної медицини, історії України, вдома допомагає у побуті, прибирає в себе в кімнаті, негативної поведінки немає. Вихованням сина займається разом з його батьком.

З досліджених судом доказів не встановлено наявність причинного зв`язку між обставинами, викладеними у фабулі протоколу, тобто, невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо сина, та поведінкою ОСОБА_2 , під час перебування останнього на навчанні в навчальному закладі Уманській гімназії № 12.

Про ухилення від виконання батьківських обов`язків не свідчить лише поведінка малолітньої дитини, в діях батьків мають міститись ознаки невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

Ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія/бездіяльність, а вважатиметься невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 10 Закону України «Про повну загальну середню освіту» освітній процес у закладах освіти організовується відповідно до Закону України «Про освіту», цього Закону, інших актів законодавства, освітньої програми (освітніх програм) закладу освіти та спрямовується на виявлення та розвиток здібностей та обдарувань особистості, її індивідуальних здібностей, досягнення результатів навчання, прогресу в розвитку, зокрема формування і застосування відповідних компетентностей, визначених державними стандартами. На кожному рівні повної загальної середньої освіти освітній процес організовується в безпечному освітньому середовищі та здійснюється з урахуванням вікових особливостей, фізичного, психічного та інтелектуального розвитку дітей, їхніх особливих освітніх потреб.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані: постійно підвищувати свій професійний і загальнокультурний рівні та педагогічну майстерність; виконувати освітню програму для досягнення здобувачами освіти передбачених нею результатів навчання; сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоров`я; дотримуватися академічної доброчесності та забезпечувати її дотримання здобувачами освіти в освітньому процесі та науковій діяльності; дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; формувати у здобувачів освіти усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет і територіальну цілісність України; виховувати у здобувачів освіти повагу до державної мови та державних символів України, національних, історичних, культурних цінностей України, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання України та навколишнього природного середовища; формувати у здобувачів освіти прагнення до взаєморозуміння, миру, злагоди між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам; додержуватися установчих документів та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, виконувати свої посадові обов`язки; повідомляти керівництво закладу освіти про факти булінгу (цькування) стосовно здобувачів освіти, педагогічних, науково-педагогічних, наукових працівників, інших осіб, які залучаються до освітнього процесу, свідком якого вони були особисто або інформацію про які отримали від інших осіб, вживати невідкладних заходів для припинення булінгу (цькування).

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про повну загальну середню освіту» педагогічні працівники повинні дотримуватися принципів дитиноцентризму та педагогіки партнерства у відносинах з учнями та їхніми батьками; виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про освіту», цим Законом, іншими актами законодавства, установчими документами закладу освіти, трудовим договором та/або їхніми посадовими обов`язками; забезпечувати єдність навчання, виховання та розвитку учнів, а також дотримуватися у своїй педагогічній діяльності інших принципів освітньої діяльності, визначених статтею 6 Закону України «Про освіту»; постійно підвищувати свою педагогічну майстерність тощо.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, на переконання суду, є недоведеним.

Суд вважає, що для доведення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності має використовуватись стандарт доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), рішення ЄСПЛ у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

12. На підставі вище викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав, керуючись ст. 1, 9, 40-1, 184, 245, 247, 251, 276-279, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діяннях події та складу адміністративного правопорушення.

2. Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. В разі подачі апеляційної скарги, судове рішення набирає чинності після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: О.В. Душин