Справа №751/3391/25
Провадження №3/751/1325/25
ПОСТАНОВА

07 травня 2025 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Лібстер А.С., секретар Рак Я.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої головним бухгалтером ТОВ «Багатопрофільне підприємство «АТІЛОС»», адреса підприємства: м. Чернігів, вул. Текстильників, буд. 2,

- за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 09.04.2025 відносно головного бухгалтера ТОВ «Багатопрофільне підприємство «АТІЛОС» ОСОБА_1 , складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП, відповідно до якого за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ризикових платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Чернігівській області, встановлено порушення головним бухгалтером ТОВ «Багатопрофільне підприємство «АТІЛОС», а саме п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього на суму всього на суму 182407,00 грн ПДВ, в т.ч. за грудень 2019р., за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Представником особи що притягається до адміністративної відповідальності адвокатом Павленко А.В. надане клопотання в якому він зазначає про відсутність події та складу адміністративного правопорушення та просить закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те що в протоколі взагалі не зазначено які дії головного бухгалтера ТОВ «Атілос» ОСОБА_1 порушили норми матеріального права. Жодній посадовій особі контрагента, зазначеного в акті перевірки, підозру не пред`явлено, відсутній обвинувальний вирок, що набрав законної сили який підтверджує злочинні дії посадових осіб товариства. Господарські угоди в судовому порядку фіктивними або недійсними не визнані. Реєстрація податкових накладних не скасована. Рішення по скарзі платника податків контролюючим органом не прийнято, а також зазначає про застосування ст. 38 КУпАП та просить закрити провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 163-1 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

За змістом ст. 247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Так, п.1 ст.247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, до суду, окрім самого протоколу, наданий акт документальної планової виїзної перевірки № 3037/Ж5/25-01-07-02-01 від 25.02.2025 (а.с.5-14).

За змістом п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок оформлюються у формі, зокрема, акта, який підписується посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

У своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства; він не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій; він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При цьому слід зазначити, що сам акт перевірки не є актом індивідуальної дії, а тому його оскарження проводиться шляхом оскарження відповідних повідомлень-рішень, які прийняті на його підставі. Тобто, оцінка акту перевірки, зокрема викладених у ньому висновків перевірки, надається у разі оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, контролюючим органом вищого рівня або судом.

За наданою до суду представником ОСОБА_1 інформації ТОВ «АТІЛОС», в теперішній час, оскаржується податкове повідомлення-рішення (а.с. 48-56, 58-60), таким чином наданий до суду акт не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, і з такими доводами представника особи що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Павленко А.В. погоджується суд.

При цьому, згідно абзацу 4 пункту 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За наведених умов та беручи до уваги те, що податкове зобов`язання на даний момент згідно норм Податкового кодексу України не набуло статусу узгодженого, у суду відсутні правові підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, складовою об`єктивної сторони якого згідно протоколу визначено порушення податкового законодавства із посиланням на відомості згаданого вище акту податкової перевірки.

Також протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Будь-які інші докази, окрім акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, складені посадовими особами ГУ ДПС у Чернігівській області, в матеріалах справи відсутні.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а стверджувати, що в діях головного бухгалтера ТОВ «АТІЛОС» наявна вина, за відсутності будь-яких інших доказів, підстав у суду не має, а тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, провадження по справі слід закрити саме на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 23, 163-1, 245, 247, 265, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя А. С. Лібстер