Справа № 758/4910/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Ковбасюк О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , головного бухгалтера ПрАТ «Київський вітамінний завод»,

за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №167/31-00-04-03-06-15 від 31.03.2025 головний бухгалтер ПрАТ «Київський вітамінний завод» ОСОБА_1 вчинила порушення встановленого законодавством порядку ведення податкового обліку, а саме: порушення платником податків п.200.1, п.200.4, п.200.7 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, абз.3 п.п.4 п.5 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом МФУ від 28.01.2016 №21, в результаті чого відмовлено в бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2025 року у розмірі 287 620,00 грн.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Клопотань про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом, вона не надсилала.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №167/31-00-04-03-06-15 від 31.03.2025 ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 163-1 КУпАП настає за порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, відсутність податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому порушення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, та відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретний порядок ведення податкового обліку.

Таким чином, порушенням встановленого законом порядку ведення податкового обліку не повинно вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в чому полягає порушення встановленого порядку ведення податкового обліку ОСОБА_1 , а саме не конкретизовано в чому саме полягає суть вчинених нею дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, не вказано в чому полягало порушення нею порядку ведення податкового обліку, яка форма її вини щодо таких дій та які юридичні наслідки настали або могли настати внаслідок таких дій.

Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України без конкретизації порушення норми закону, без зазначення в чому полягає вказане порушення та які дії чи бездіяльність були допущені ОСОБА_1 під час ведення встановленого законом порядку податкового обліку, не описують складу правопорушення та його суті.

Згідно вимог КУпАП, суд розглядає справу в межах складу та обставин адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі, та не має права самостійно редагувати її, встановлювати склад адміністративного правопорушення та обставини його вчинення, оскільки це становитиме порушення права на захист, та розглядає справу в межах складу та обставин адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі.

Сам по собі акт перевірки №930/Ж5/31-00-04-03-06-15/35251822 від 31.03.2025 не є підставою адміністративної відповідальності, а лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічне положення закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи наведене вище, в діях ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 за ст.163-1 КУпАП, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 163-1, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя О.О. Ковбасюк