ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6295/24 Провадження 3/636/51/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Оболєнська С.А., за участі захисника Гончарова М.С., секретаря судового засідання Зіник А.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Чугуївського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 07.07.2024 о 20 год 10 хв по вул. Вокзальна, 1 в м. Чугуєві Харківської області керував автомобілем марки ВАЗ 2131 державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу Drager 6820, прилад №0443, результат 0,35 проміле. Своїми діями порушив п.2.9а ПДР України.

В судовому засіданні захисник Гончаров М.С. заявив клопотання, в якому просив суд закрити провадження у справі, у зв`язку з тим, що права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України не були роз`яснені, в протокол не внесені відомості щодо притягнення впродовж року його до адміністративної відповідальності, підстав для зупинки транспортного засобу не було, мундштук не мав індивідуальної упаковки, рапорт не є доказом винуватості особи, відеозаписи з нагрудної камери мають порушення Інструкції МВС №1026, відсутні 2 хвилини фіксації, а тому їх не можна вважати належними та допустимими доказами по справі, відповідно до міжнародно-правових актів при визначенні допустимого вмісту алкоголю в крові у водія, мінімальна норма 0,5 проміле, а у ОСОБА_1 за результатами вимірювання виявлено показник в 0,35 проміле.

Заслухавши пояснення та клопотання захисника Гончарова М.С., пояснення інспектора ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції Юрченка С.В. дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучені до справи документи, суд приходить до наступного.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.6 Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п.7 розділу III Інструкції № 1452/735.

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції№ 1452/735, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як джерело доказів.

Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище перекладача, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Зазначені вище вимоги особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення виконані, зокрема, у ньому чітко вказано суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст.256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан наркотичного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції № 1452/735. Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою інспектором ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Юрченком С.В. із зазначенням усіх необхідних даних, відповідно до вимог статей 254, 256 КАП України, тому є належним і допустимим доказом по справі.

Правопорушник ОСОБА_1 підписав протокол та зазначив, що дані вірні, копію протоколу отримав, що зафіксовано на відеозапису.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість підтверджується саме сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, а не лише взятим окремо доказом.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 804887 від 07.07.2024;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-відеозаписом, зафіксованим на пристрій відеофіксації бодікамеру Tecsar №280/321.

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції №1452/735 та постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду».

Також, в матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735.

В ході перевірки інформації, яка зафіксована на диску відеозапису судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції. Порушення порядку огляду також не було встановлено.

Враховуючи те, що на відеозаписі повно та чітко зафіксовано порядок огляду ОСОБА_1 суд не має сумнівів стосовно обставин правопорушення викладених у протоколі.

Наданий суду відеозапис містить інформацію, що стосується вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 130 КУпАП, якого стосується дане провадження, є вичерпно інформативним, належним та допустимим доказом, отриманим у встановленому законом порядку, дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер.

Отже, наявний у справі диск з відеозаписом є належним та допустимим доказом. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.

Необхідно зазначити про те, що ОСОБА_1 та його захисник не оспорюють дійсність даних зафіксовані на відеозаписі, а також і те, що ОСОБА_1 підтвердив під відеозапис факт вживання алкогольних напоїв та в протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив, що випив пиво, з результатами тестування згоден, від керування транспортного засобу відсторонений.

А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі не оспорюється жодними учасниками справи, суд приходить до висновку, що докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, тому суд їх визнає належними, допустимими та достатніми, і кваліфікує його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами в стані алкогольного, сп`яніння.

Доводи захисника Гончарова М.С. про те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була незаконною є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) завданнями поліції є, зокрема, надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 вказаного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.2, 3 ст.30 вказаного Закону поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами.

Зупинення транспортного засобу як превентивний поліцейський захід передбачено п.4 ч.1 ст.31 вказаного Закону.

Крім того, інспектор ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції Юрченко С.В. в судовому засіданні пояснив, що під час патрулювання 07.07.2024 року поступила інформація, що свідчила про причетність водія ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, а саме, те, що водій ВАЗ 2131 державний номерний знак НОМЕР_1 відпочивав на річці, вживав алкогольні напої, а потім сів за кермо, тому на підставі п.3 ч.1 ст.35 Закону даний транспортний засіб був зупинений.

Що стосується сумнівів захисника Гончаренка М.С. про належні умови використання Drager, застосованого при огляді правопорушника, то суд зазначає, що водій не був позбавлений права, не погоджуючись з результатами огляду на місці зупинки, пройти додатково огляд у закладі охорони здоров`я, однак цього не зробив.

В статті 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів Конвенції, настає алкогольне сп`яніння.

Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25% у повітрі, що видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові 0,2%, тому посилання захисника на допустимість вмісту алкоголю в крові у водія - 0,5 проміле хибне.

Твердження захисника Гончаренка М.С. про не роз`яснення прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, суд вважає також необ`єктивними, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Щодо посилання відсутності 2 хвилин фіксації відеозйомки на його початку, помилки в даті акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, замість 07.07.2024, зазначено 08.07.2024, то слід вказати наступне.

Приймаючи судове рішення у справі суд виходить з того, що вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті, чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

При цьому, порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело.

Розглядаючи справу, суд зобов`язаний врахувати допущені порушення закону, які мали місце під час збирання доказів, однак такі порушення не можуть бути безальтернативною підставою для того, щоб суд залишив такі докази без оцінки, відкинувши їх як недопустимі, не з`ясувавши питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень на достовірність отриманих відомостей.

У даній справі порушення, про які зазначає захисник в судовому засіданні, не вплинули на можливість встановлення дати та часу події та особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, та доданих до нього матеріалів, а тому не є безальтернативною підставою для визнання їх неналежними та недопустимими доказами у справі.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення захисника є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, та призначає адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

За таких обставин виявленого порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому клопотання захисника Гончаренка М.С. про закриття провадження задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено стягнення, слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.38, п.7 ч.1 ст.247, ст.ст.279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотання захисника Гончарова Михайла Сергійовича про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн) на р/р UA0020001, отримувач коштів: ГУК Харків обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605,60 грн) на рахунок отримувача: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами обчислювати з дня здачі або вилучення посвідчення водія.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлений 05.05.2025.

Суддя: С.А. Оболєнська