справа № 619/454/25
провадження № 3/619/279/25
ПОСТАНОВА

іменем України

05 травня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Риков М.І.,

за участю: секретаря судового засідання Тюпалової А.О.

прокурора Михайленко О.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Золочів Харківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, працюючого контролером на комбінаті «Світанок», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

22 січня 2025 року до Дергачівського районного суду Харківської області на розгляд по суті надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 14.01.2025 старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Димитрієвим О.А. стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № 25 за ч. 1 ст.172- 6 КУпАП

У результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , будучи прапорщиком внутрішньої служби, якого звільнено 23.09.2022 з посади молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)», являючись відповідно до пп. «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону № 1700-VІІ, усупереч вимогам п. 27 р. XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону, припинивши 23 вересня 2022 року діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, а саме: 10.04.2024 о 16.27, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2022 рік, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , щорічну декларацію за 2022 рік (яку відповідно до п. 27 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII повинен був подати не пізніше 31.01.2024) подав 10.04.2024, тобто несвоєчасно.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав, не заперечував проти обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області Михайленко О.О. вважала, що винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та обставинами, встановленими в результаті судового розгляду, а тому просила визнати винуватим ОСОБА_1 та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією інкримінованої статті.

Заслухавши ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що наказом начальника Качанівської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 54) від 03.08.2012 № 134 о/с ОСОБА_1 з 03.08.2012 призначено молодшим інспектором відділу охорони вказаної установи.

Наказом Міністра юстиції України від 15.12.2016 № 3679/36/5 Качанівську виправну колонію Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 54)» перейменовано в Державну установу «Качанівська виправна колонія (№ 54)».

ОСОБА_1 03.08.2012 склав присягу працівника Державної кримінально-виконавчої служби України.

Наказом начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)» від 01.03.2019 № 44/ОС-19 ОСОБА_1 присвоєно звання прапорщика внутрішньої служби.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою молодшого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Наказом начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» від 23.09.2022 № 301/ОС-22 ОСОБА_1 23.09.2022 звільнено з посади молодшого інспектора відділу охорони «Качанівської виправної колонії (№54)».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

На підставі ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП зазначено, що відповідальність особи настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно п. п. 1 п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10 червня 2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано 15 липня 2016 року в Міністерстві юстиції України за № 958/29088, зі змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18 серпня 2016 року, і набрало чинності з 23 серпня 2016 року, Національне агентство з питань запобігання корупції визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Крім цього, зазначена у пункті 1 цього ж рішення декларація (повідомлення) подаються згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700- VII особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону № 1700-VII.

Згідно з ч. 1 ст. 6, ст. 11, ч. ч. 1, 6 ст. 14 Закону України «Про державну кримінальну-виконавчу службу України» державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України. Установи виконання покарань та слідчі ізолятори утворюються і ліквідуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та виконують функції, передбачені законом та іншими нормативно- правовими актами. До персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби). Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюються такі спеціальні звання: молодший начальницький склад: молодший сержант внутрішньої служби; сержант внутрішньої служби; старший сержант внутрішньої служби; старшина внутрішньої служби; прапорщик внутрішньої служби; старший прапорщик внутрішньої служби.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)», будучи особою молодшого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України №1700-VII «Про запобігання корупції».

Наказом начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» від 23.09.2022 № 301/ОС-22 ОСОБА_1 23.09.2022 звільнено з посади молодшого інспектора відділу охорони «Качанівської виправної колонії (№54)».

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 ЗаконуУкраїни №1700-VII «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону (в редакції, яка діяла до внесення змін на підставі Закону України від 20.09.2023 № З384-IX) особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України №1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України №1700-VII визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Водночас, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022, який діє на даний час.

Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 № 2115-IX установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.

Абзацом 4 п. 27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України №1700-VII установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема, подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Абзацом 1 п. 27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України № 1700-VII установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України №1700-VII (зокрема, подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2021 та 2022 рік становить не пізніше 31.01.2024.

Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) від 23.07.2021 № 448/21 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок). Відповідно до розділу II вказаного Порядку суб`єкти декларування подають до Реєстру декларації, у тому числі виправлені декларації, що подаються відповідно до Закону України №1700-VII шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб`єкти декларування подають зазначені документи через мережу ІНТЕРНЕТ з використанням програмних засобів Реєстру декларацій у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі декларацій. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Однак, ОСОБА_1 , будучи особою, котра в 2022-2023 роках не подавав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до частини 1 статті 45 цього Закону України №1700-VII, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», був зобов`язаний подати щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулі 2021-2022 роки не пізніше 31.01.2024.

Відповідно до п. 2 ч. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларація при звільненні декларація подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

У період дії воєнного стану або стану війни в осіб, зазначених у п.1 ч.1 ст. 3 Закону України № 1700-VII, немає обов`язку, передбаченого ст. 45 цього Закону, щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023, а ОСОБА_1 припинив трудову діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 23.09.2022, тобто до набрання цього закону, тому він був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) не пізніше 31.01.2024.

Відповідно до публічної частини Реєстру декларацій ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, при звільненні, за минулий 2023 рік (період з 01.01.2023 по 23.09.2022), лише 16.09.2024 о 18:03, а отже несвоєчасно.

Також ОСОБА_1 , припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 23.09.2022, був зобов`язаний подати до 00:00 01.04.2024 в порядку, встановленому частиною 2 статті 45 Закону України № 1700-VII, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті НАЗК через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру декларацій.

ОСОБА_1 подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік (після звільнення), лише 10.04.2024 о 16:27, а отже несвоєчасно.

Доказів на підтвердження поважності причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік (після звільнення), шляхом заповнення електронної форми через мережу ІНТЕРНЕТ з використанням програмних засобів Реєстру декларацій у власному персональному електронному кабінеті, ОСОБА_1 суду не надано.

Разом із тим, ст. 68 Конституції України визначено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, всупереч положенням ч. 1 та абз. 1, 2 ч. 2 ст. 45 Закону України № 1700-VII несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік (після звільнення), тобто вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Водночас, приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення, суд враховує встановлені під час судового розгляду обставини, які заслуговують на увагу та впливають на визначення ступеню суспільної небезпечності як вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, так і її особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 1 Закону України № 1700-VII визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено, зокрема адміністративну відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративні правопорушення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь вини, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до частин 1, 2 ст. 34 цього Кодексу, зокрема, визнання винуватості, та те, що його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам і такої шкоди фактично не було заподіяно, які суд визнає такими, що пом`якшують відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 35 цього Кодексу.

Крім того, зважив суд на дані про особу ОСОБА_1 , який вперше притягається до адміністративної відповідальності. З метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

Керуючись ст.ст. 9, 33-36, 40-1, ч. 1 ст.172-6, ст.ст. 221, 251-252, 283-287 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.

Накласти на ОСОБА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу у розмірі 850.00 грн. по матеріалам про адміністративні правопорушення: р/р UA0020599, Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.), КОД , отримувач - ГУК Харків обл/МТГ Дергачі/21081100, провадження № 3/619/279/25, справа № 619/454/25.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн: отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» Дергачівський районний суд Харківської області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя М. І. Риков