Справа № 127/2865/25
Провадження № 3/127/621/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2025 о 12.00 год по вул. Соборна, 74 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки BMW, д.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання, призначене на 01.05.2025, не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належим чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки у формі смс-повідомлення. Відомості, які б свідчили про неможливість прибуття особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника з поважних причин суду не надані. При цьому суд враховує, що у попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у вчиненні правопорушення не визнав і суду пояснив, що йому не було відомо про наявність постанови поліцейського про притягнення його до відповідальності. В подальшому на електронну адресу суду надійшло клопотання захисника Лагуни О.Ю. про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту частини п`ятої статті 126 КпАП випливає, що відповідальність за згаданою нормою настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як суд зазначив вище, протокол стосовно ОСОБА_1 був складений у зв`язку з тим, що останній керував транспортним засобом, не маючи такого права.

На підтвердження зазначеної обставини до протоколу про адміністративне правопорушення наданий рапорт поліцейського (далі Рапорт), копія постанови від 02.05.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого частиною другою статті 126 КпАП (далі Постанова).

Частиною другою статті 126 КпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Заперечуючи обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисник здійснили посилання на те, що Постанова була оскаржена. У зв`язку з цим у працівників поліції, на переконання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, були відсутні правові підстави для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи такі доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 222 КпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, частини перша, друга і четверта статті 126 КпАП.

Зі змісту частини третьої статті 288 КпАП випливає, що скарга подається в орган (посадовій особі), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. Скарга, що надійшла, протягом трьох діб надсилається разом із справою органу (посадовій особі), правомочному відповідно до цієї статті її розглядати.

При цьому частиною першою статті 289 КпАП визначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до частини першої статті 291 КпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 291 КпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

З наданих захисником копій матеріалів випливає, що ОСОБА_1 отримав постанову 13.05.2024. Скарга на Постанову ОСОБА_1 була подана до департаменту патрульної поліції УПП ДПП у Вінницькій області 24.05.2025. У подальшому, як слідує з наданих суду матеріалів, ОСОБА_1 здійснював переписку з патрульної поліцією щодо оскарження Постанови, однак позов до суду з цього приводу був поданий лише 24.03.2025, тобто після складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, як суд зазначив вище, в поданих документах ОСОБА_1 та його захисник здійснювали посилання на те, що у зв`язку з оскарженням Постанови, у працівника поліції були відсутні правові підстави на складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, який є предметом судового розгляду. Саме тому, оцінюючи доводи ОСОБА_1 та його захисника, наведені вище, суд вважає їх хибними, оскільки на момент складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, який є предметом судового розгляду, Постанова відповідно до встановленого порядку скасована не була.

Отже, зважаючи на ту обставину, що подія, яка є предметом судового дослідження, мала місце 22.01.2025, до цього ОСОБА_1 02.05.2024 був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 126 КпАП, суд вважає, що наданими суду доказами підтверджені обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що діяння ОСОБА_1 охоплюються складам адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КпАП, за ознаками керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне зауважити таке.

У зв`язку з заявленими ОСОБА_2 відводами складу суду справа про його притягнення до адміністративної відповідальності тричі була направлена на автоматизований розподіл для визнання складу суду. Після визначення цього складу суду за клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд відклав розгляд справи у зв`язку з відсутністю його захисника. В подальшому захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності повторно не з`явився до суду, однак ОСОБА_1 надав пояснення щодо обставин вчинення правопорушення. В подальшому складу суду був заявлений відвід у зв`язку з чим розгляд справи був відкладений. Разом з тим, в судове засідання, яке було призначене після відмови у задоволені заявленого відводу, ОСОБА_1 не з`явився, однак до суду надійшли відомості щодо його звернення до медичної установи у зв`язку з хворобою. Вище суд зазначив, що в судове засідання, в якому суд здійснив розгляд справи, ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, при цьому відомості про неможливість їх прибуття до суду з поважних причин суду не надані. Саме тому, як суд зазначив вище, суд вирішив здійснити судовий розгляд справи за їх відсутності.

Разом з тим, частиною другою статті 38 КпАП визначено, що у разі якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

У постанові від 18.01.2024 (справа № 522/12566/18) Верховний Суд зазначив, що за змістом статей 254, 258, 256, 268 КпАП притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, як зазначив ВС, є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КпАП.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Подія, яка є предметом судового дослідження, мала місце 22.01.2025, застереження, визначені частинами третьою - шостою статті 38 КпАП, судом не встановлені. Отже, на момент здійснення судового розгляду, строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, визначений частиною другою статті 38 КпАП, сплинув. Тому провадження у справі має бути закрите на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КпАП має бути закрите.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Зважаючи на ту обставину, що за результатами судового розгляду на ОСОБА_1 адміністративне стягнення накладене не було, суд вважає, що відсутні й правові підстави для стягнення з нього судового збору.

Керуючись статтями 126, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: