ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/169/25 Справа № 711/6599/24 Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у І інстанції Михальченко Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В. за участю захисника Мельниченка М.С. (в режимі відеоконференції) та представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Лавриненка Є.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Мельниченка М.С. на постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 27.01.2025 р., якою ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гадячі

Полтавської обл., громадянку України, яка має сере-

дню освіту, працює ФОП, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрите по закінченню строків, передбачених ст. 38 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 16.08.2024 р. о 22:35 год. в м. Черкаси на перехресті нерівнозначних доріг вул. Сергія Амброса та вул. Юрія Іллєнка водійка автомобіля Peugeot 5008, р/номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 рухаючись по другорядній дорозі - вул. Сергія Амброса, не дала дорогу автомобілю MG ONE, р/номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі - вул. Юрія Іллєнка, в результаті чого сталось зіткнення автомобілів, чим порушила п. 16.11 ПДР України та скоїла адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, травмованих немає.

Захисник Мельниченко С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, що виразилося в наступному.

Судовий розгляд проведено неповно, без врахування пояснень водіїв, аналізу зазначених пояснень в розрізі інших матеріалів та недоліків матеріалів адміністративної справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не місцева, по напрямку її руху був знак «Дати дорогу», а по напрямку слідування автомобіля MG дорожнього знаку «Головна дорога» не було, крім того водій даного автомобіля значно перевищив швидкість та хоча ОСОБА_2 і звертала увагу поліцейських на відсутність знаків пріоритету на місці пригоди, поліцейські не врахували її пояснень та склали протокол лише відносно неї.

Наголошує, що дорожнього знаку «Головна дорога» на вул. Ю. Іллєнка не має, на підтвердження додав фото (а. пр. 69 оборот), а тому наявності пріоритету у водія автомобіля MG не було.

Звертає увагу суду на те, що на схемі ДТП зафіксоване місце зіткнення, однак хто встановив місце зіткнення, з чиїх слів невідомо, по напрямку слідування автомобіля MG відсутні дорожні знаки пріоритету.

При проведенні експертизи СЕ-19/124-24/17012-ІТ від 30.01.2024 р. експерт ухилився від дослідження показів ОСОБА_2 , що заборонено Законом, більш того за синтезуючою частиною дослідження покази ОСОБА_2 не визнані технічно неспроможними, а тому їх дослідження було обов`язковим, вважає, що вина останньої не доведена, оскільки при проведенні експертизи не були предметом дослідження дії водія автомобіля «MG ONE», р/номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , не досліджені причинно-наслідкові зв`язки між діями та наслідками у вигляді ДТП.

Вислухавши доповідь судді, захисника Мельниченка М.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, адвоката Лавриненка Є.Ю., який заперечував проти задоволення апеляції, вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП, її вина підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом про адмінправопорушення серії ААД №704454 від 16.08.2024 р., схемою ДТП від 16.08.2024 р., з якими були ознайомлені обидва водія та заперечень або зауважень на зазначені документи не надали; поясненнями водіїв; висновком експерта № СЕ-19/124-24/17012-ІТ від 30.12.2024 р.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що саме ОСОБА_2 не дотрималася вимог п. 16.11 ПДР України та вчинила адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в справі на арк. 2 є схема місця ДТП, на якій зафіксовані наслідки ДТП, відображена наявність дорожніх знаків 2.3 та 2.1 ПДР України, з цією схемою ознайомлені водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зауважень, заперечень з приводу наявності дорожніх знаків, складеної схеми, тощо, водії не надали.

Зафіксовані в матеріалах справи про адмінправопорушення відомості є достатніми та переконливими, що саме ОСОБА_3 не дотрималася вимог п. 16.11 ПДР України.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/17012-ІТ від 30.12.2024 р., у дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП та за обставин, зазначених у постанові суду про призначення експертизи, водій автомобіля «MG ONE» ОСОБА_1 в момент виникнення небезпеки для руху, повинен був негайно зменшити швидкість руху керованого ними автомобіля аж до його зупинки (з технічної точки зору застосувати екстрене гальмування, як найефективніший спосіб для уникнення даної дорожньо-транспортної пригоди), тобто повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України. Проте, по причині зазначеній в дослідницькій частині, вирішити питання чи мав він технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Peugeot 5008 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця ДТП експерт не зміг.

Стосовно дій водія ОСОБА_2 експерт встановив, що вона перед проїздом нерівнозначного перехрестя повинна була дати дорогу автомобілю «MG ONE», який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, тобто повинна була діяти у відповідності до вимог п. 2.1 «Дати дорогу» та вимог п. 16.11 ПДР України. У дорожній обстановці, яка склалася, технічна можливість для водія автомобіля Peugeot 5008 уникнути зіткнення з автомобілем «MG ONE» полягала у виконанні нею вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та вимог п. 16.11 ПДР, для виконання яких вона перешкод технічного характеру не мала.

У дорожній обстановці, яка склалася, в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» та вимог п. 16.11 ПДР України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_2 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та є доведеною.

Стосовно доводів апеляції, що суд першої інстанції не врахував пояснень водіїв, не проаналізував пояснення водія ОСОБА_2 в розрізі інших матеріалів адміністративної справи, то апеляційний суд наголошує, що предметом судового розгляду та апеляційного перегляду був протокол про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_2 , а тому і суд першої інстанції, і апеляційний суд не мав право вирішувати питання про відповідність закону дій чи бездіяльності інших громадян (осіб). Тому доводи апеляції про порушення ПДР України іншим учасником ДТП, а саме водія автомобіля «MG ONE» ОСОБА_1 , суд залишає без розгляду. У випадку наявності в діях інших осіб ознак адміністративного чи кримінального правопорушення зацікавлені особи мають право звернутися до відповідного органу з відповідною заявою або звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Що стосується доводів апеляційної скарги про неповноту висновку експерта та про недопустимість висновку експерта як доказу, то апеляційний суд виходить з того, що експерт Юрчик О.М. був попереджений судом про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 та 385 КК України, підстав вважати висновок експерта таким, що не відповідає вимогам закону суд першої інстанції не встановив, з таким висновком погоджується і апеляційний суд.

Інші доводи апеляційної скарги мають ознаки надмірного формалізму і не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, зводячись до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а отже й не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, як і підстав для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в даному випадку апеляційним переглядом не встановлено, тож, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 27.01.2025 р., якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрите по закінченню строків передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника Мельниченка М.С. - залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.