Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2157/25
Провадження № 3/279/751/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" квітня 2025 р. м. Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Івашкевич О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

07.04.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу зазначено, що 31.03.2025 року о 00:12 год., в м.Коростень, вул. Козацька (до перейменування вул.Щорса), 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі Коростенській ЦМЛ відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, вчинивши правопорушення, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч1 ст.130 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був призначений о 08:30 годині 15.04.2025 року,який відкладено на 09:30 годин 30.04.2025 року за клопотанням ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з залученням до участі в справі адвоката.

Про дату, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином.

30.04.2025 року ОСОБА_1 в суді пояснив, що факт вчинення ним правопорушення, викладеного у протоколі працівниками поліції, він категорично не визнає. 31.03.2025 року о 00:12 годині, на вул.Казацька, 1в м.Коростені він знаходився в салоні припаркованого автомобіля Ланос, з увімкненими аварійними сигналами, коли під`їхала поліцейська машина. У подальшому вийшли працівники поліції і почали запитувати, чому в комендантську годину знаходяться в автомобілі люди, вимагали відкрити багажник автомобіля, а потім запропонували йому пройти освідування на стан сп`яніння, на що він відмовився, у зв`язку з чим був складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Адвокат Крейдін С.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просив суд закрити провадження по адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Переглядом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 дійсно при складанні протоколу про адміністративне правопорушення перебував на водійському сидінні автомобіля, який був стояв з увімкненими аварійними сигналами, отже факт керування ним цим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння нічим не підтверджується. На місці події у зазначений у протоколі день та час, інформація про зупинку автомобіля працівниками поліції під керуванням ОСОБА_1 не була відображена.

Частиною 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути вислуханою, а також необхідність перевірити достовірність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи. Ця можливість охоплюється правом на справедливий суд, гарантованим ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доказуванню у даному випдку підлягає наявність одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння або відмови особи, яка керує ТЗ, від проходження огляду на стан сп`яніння.

У постанові від 20.02.2019 року по справі №404/4467/16-а Верховний Суд (п.38) зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Отже, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відомості, зазначені у протоколі, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП мають узгоджуватися з іншими доказами у справі, зокрема актом огляду, направленням на огляд водія ТЗ до медичного закладу, постановою про накладення адміністративного стягнення, відеозаписом, які додані до протоколу.

З перегляду відеозапису, долученого до протоколу слідує, що ОСОБА_1 в той час коли до нього підійшов працівник поліції, який попросив надати посвідчення водія, не керував транспортним засобом. Автомобіль стояв на узбіччі. Ознак того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був щойно зупинений - відсутні. Після запитання працівника поліції щодо вживання алкоголю ОСОБА_1 , відразу запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. ОСОБА_1 факт вживання алкоголю не підтвердив, від проходження огляду відмовився.

Відповідно до п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерством охорони здоров`я 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Отже, відомості, зазначені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення про те, що 31.03.2025 року о 00:12 год., в м.Коростень, вул. Козацька , 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції не знайшли свого підтвердження іншими належними й допустимими доказами у справі.

Знаходження за кермом транспортного засобу, який знаходиться в нерухомому стані, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, зокрема як при увімкнутому, так і вимкнутому двигуні.

Судом також враховуються правові позиції у справах про адміністративні правопорушення викладені Верховним судом у постановах по справі № 204/8036/16-а від 19.02.2020 року про те, що виключно водій, а не особа, яка сидить з кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а також по справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019 року про те, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У силу приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським Судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що належними, допустимими та достатніми доказами не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, отже, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Оксана ІВАШКЕВИЧ