ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/404/25
Номер провадження: 33/819/103/25
Головуючий у першій інстанції Хомик І.І.
Суддя-доповідач Коровайко О.І.
ПОСТАНОВА

05 травня 2025 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коровайко О.І.,

секретар судового засідання Середюк М.О.,

за участю адвоката Чернохатнього Д.А. (в режимі відеоконференції),

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

встановив:

Суть питання, що вирішується судом.

Постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.172-20 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, провадження в справі закрито.

Згідно постанови суду, 29 грудня 2024 року о 22:00 годині, матрос ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду на території тимчасового місця розташування військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння, який був проведений з використанням газоаналізатору АлкоФор 505 серійний номер 00334, результат тесту 0,686 %, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Херсонського апеляційного суду із апеляційною скаргою, що датована 21 квітня 2025 року (надійшла до суду 23 квітня 2025 року).

В апеляційній скарзі, серед іншого ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 03 лютого 2025 року, яке мотивував наступним.

Зазначає, що вперше звернувся з апеляційною скаргою на вказану постанову 16 лютого 2025 року , шляхом надсилання апеляційної скарги на електронну адресу Херсонського апеляційного суду. Крім того, 16 лютого 2025 року вказана апеляційна скарга була надіслана засобами поштового зв`язку та отримана Великоолександрівським районним судом Херсонської області 24 лютого 2025 року.

Однак, постановою Херсонського апеляційного суду від 24 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто у зв`язку з відсутністю електронного цифрового підпису.

28 лютого 2025 року з метою усунення недоліків, встановлених постановою від 24 лютого 2025 року ним було повторно подано апеляційну скаргу вже із застосуванням електронного цифрового підпису.

В той же час, постановою Херсонського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Просить також врахувати, що він є діючим військовослужбовцем ЗС України, шо унеможливлює повноцінне та безпроблемне користування власними процесуальними правами. Крім того з 20 лютого 2025 року по 24 березня 2025 року він перебував на лікуванні через поранення, що пов`язане із захистом Батьківщини.

Також з 28 березня 2025 року по даний час проходить військово-лікарську комісію, що також зумовлює обмеження до користування правами.

Позиції осіб, які беруть участь у провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Чернохатній Д.А. та ОСОБА_1 просили задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2025 року.

Мотиви суду.

За положеннями ст.294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Виходячи зі змісту вказаної статті початком перебігу строку на апеляційне оскарження постанови законодавцем визначено саме день винесення такої постанови. Будь-яких виключень із вказаного правила, зокрема пов`язаних із датою отримання копії постанови, чи ознайомленням з матеріалами провадження, процесуальне законодавство не містить.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, може клопотати про поновлення їй строку на подання апеляційної скарги, вказавши поважні причини, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначний законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на скаржника.

Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку, час, який минув з дати завершення процесуального строку, наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03 § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні 03 лютого 2025 року під час розгляду справи та цього ж дня в приміщенні Великоолександрівського районного суду Херсонської області особисто отримав копію постанови суду від 03 лютого 2025 року, що підтверджується відповідною розпискою (а.п.66).

Таким чином, для ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження даної постанови обчислюється з 04 лютого 2025 року по 13 лютого 2025 року.

Водночас, відповідно до наявних в матеріалах справи відомостей, ОСОБА_1 звернувся за апеляційною скаргою поза межами вказаного строку.

Так, дійсно, вперше з апеляційною скаргою на вказану постанову ОСОБА_1 звернувся 16 лютого 2025 року, що підтверджується довідкою про отримання Великоолександрівським районним судом Херсонської області на електронну пошту апеляційної скарги (а.п.67), а також конвертом з відміткою про відправлення поштового відправлення (а.п.88), зазначене поштове відправлення надійшло до Великоолександрівського районного суду Херсонської області 25 лютого 2025 року (а.п.82).

Після надходження апеляційної скарги ОСОБА_1 , що надійшла на електронну адресу Великоолександрівського районного суду, вказану апеляційну скаргу разом з матеріалами справи 17 лютого 2025 року скеровано до Херсонського апеляційного суду.

24 лютого 2025 року зазначену апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з тим, що вона не підписана електронним цифровим підписом (ап.77-78).

26 лютого 2025 року на підставі ст.294 КУпАП справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повернуто до Великоолександрівського районного суду та її отримано 04 березня 2025 року (а.п.95).

03 березня 2025 року Херсонський апеляційний суд скерував до Великоолександрівського районного суду Херсонської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що надійшла на електронну адресу апеляційного суду 03 березня 2025 року (а.п.97-98).

20 березня 2025 року матеріали справи про адміністративне правопорушення разом з апеляційною скаргою скеровано до Херсонського апеляційного суду (а.п.104).

Постановою Херсонського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2025 року залишено без задоволення, та апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_1 (а.п.123)

21 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського апеляційного суду з новою апеляційною скаргою в якій також заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зміст якого наведено вище.

Проаналізувавши доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, що наведені в апеляційній скарзі від 21 квітня 2025 року, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не вказують на існування поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови від 03 лютого 2025 року.

Як вже зазначалося , ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні 03 лютого 2025 року, цього ж дня отримав копію постанови суду першої інстанції та був обізнаний із мотивами прийнятого судом рішення, а також порядком і строками його апеляційного оскарження.

Чинні положення ст.294 КУпАП пов`язують відлік строку на апеляційне оскарження з моментом проголошення постанови.

Строк на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області сплив 13 лютого 2025 року. При цьому ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою поза межами вказаного строку.

В той же час, доводи клопотання ОСОБА_1 не містять посилання на будь-які обставини, що об`єктивно перешкодили йому звернутися з апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження з 04 лютого 2025 року по 13 лютого 2025 року.

Посилання ОСОБА_1 на повернення апеляційним судом апеляційних скарг, які подавалися ним 16 лютого 2025 року та 28 лютого 2025 року не є обставинами, які можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки по-перше вказані апеляційні скарги подані ОСОБА_1 після закінчення строку на апеляційне оскарження, а по-друге апеляційний суд повертаючи їх навів мотиви з яких апеляційні скарги було повернуто. На стадії розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд не вправі надавати оцінку постановам апеляційного суду про повернення інших апеляційних скарг.

Доводи клопотання ОСОБА_1 про проходження ним військової служби в ЗС України, а також перебування на лікуванні та проходження ВЛК апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини не вказують на існування для ОСОБА_1 з 04 лютого 2025 року по 13 лютого 2025 року непереборних обставин, що перешкоджали йому вчасно звернутися з апеляційною скаргою.

Так, сам лише факт проходження ОСОБА_1 військової служби не свідчить про те, що апелянт не мав можливості вчасно оскаржити судове рішення, а перебування ОСОБА_1 на лікуванні та ВЛК датовані після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, наведені ОСОБА_1 обставини не є такими, що свідчать про поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження.

Існування будь-яких об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення апелянта в клопотанні не наведено та відповідними доказами не доведено.

З огляду на вищевикладене, а також оскільки апелянт в клопотанні не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в поновленні строку апеляційного оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП.

Суд роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню особи до суду з апеляційною скаргою на постанову суду від 03 лютого 2025 року, з наведенням вмотивованого клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду, із зазначенням причин пропуску цього строку.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Великоолексадрівського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2025 року, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2025 року, повернути особі, які її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Коровайко