Дата документу Справа № 336/9497/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/530/25Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.В.
Єдиний унікальний № 336/9497/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Кошліченко Ніни Валеріївни на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 12.09.2024 року о 05 год. 36 хв. на 7 км Донецького шосе у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Кошліченко Н.В. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивувала тим, що оскаржувану постанову винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції не в повній мірі встановив усі обставини справи, не надав належної правової оцінки доводам сторони захисту.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам чинного законодавства.

Під час проведення огляду водія на стан сп`яніння уповноваженою особою було порушено вимоги щодо експлуатації спеціального технічного приладу «Alсotest Drager 6820» в частині строків перевірки калібрування.

Суд першої інстанції з власної ініціативи направив запит до УПП в Запорізькій області. Відтак, захисник вважає, що такими діями здійснено збирання доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На переконання апелянта, вказані обставини свідчать про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 і його захисник Кошліченко Н.В. не з`явилсь. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber». Захисника повідомлено шляхом доставки повістки в електронному вигляді до електронного кабінету в системі «Електронний суд». Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка вищезазначених осіб до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127621 від 12.09.2024 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820», в якому перелічено виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння, зазначено позитивний результат з показником 0,49 ‰ алкоголю; підпис водія наявний, останній з отриманим результатом не згодний;

- роздруківці результатів приладу «Alcotest Drager 6820», прилад №ARHJ-0250, тест №2243, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, а результат тестування склав 0,49 ‰, з яким водій не погодився;

- направленні водія на огляд до КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 12.09.2024 року;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №8170 від 12.09.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Всупереч протилежним аргументам захисника, під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх оформленні, не встановлено.

Твердження районного суду, якими було відхилено доводи сторони захисту щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вимогам закону, апеляційний суд вважає обґрунтованими, враховуючи наступне.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства; складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року (в подальшому «Інструкція №1395»); містить всі необхідні відомості, що мають значення для розгляду справи. Достовірність зазначених у протоколі відомостей сумнівів не викликає.

З чим суд апеляційної інстанції погоджується та вважає за необхідне конкретизувати, що викладені захисником у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі аргументи в цій частині було правомірно та обґрунтовано не взято до уваги районним судом, адже вони їх мотивування містить посилання на неактуальне законодавство.

Зокрема, захисник посилалась на вимоги Інструкції з оформлення працівниками патрульної поліції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України №842 від 10.05.2015 року; а також на встановлений зразок форми протоколу згідно Додатка 5 до вказаного підзаконного нормативного акта, що втратив чинність.

Натомість положеннями абз.2 п.1 Розділу ІІ Інструкції №1395 прямо передбачено, що за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Відтак, форма та зміст оформленого уповноваженою особою відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення повністю узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Перевіряючи доводи апелянта щодо направлення районним судом запиту до УПП в Запорізькій області про витребування документації щодо газоаналізатору «Alсotest Drager 6820, ARHJ-0250», апеляційний суд виходить з такого.

Районний суд діяв відповідно до вимог чинного законодавства та з метою виконання регламентованих положеннями ст.245 КУпАП завдань. А саме своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з вимогами закону. У тому числі з метою надання юридичної оцінки аргументам сторони захисту, відповідно до яких було виражено незгоду із законністю процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав розцінювати вказані дії суду як збирання доказів винуватості особи, на що посилалась апелянт в апеляційній скарзі.

До заперечень апеляційної скарги, в яких йдеться про порушення порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд ставиться критично, з огляду на наступне.

Відповідно до змісту ч.1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. В разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, у тому числі і «Alcotest Drager 6820».

Наказом Держлікслужби № 1529 від 29.12.2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п.43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений, номер свідоцтва про державну реєстрацію 14455/2014. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Згідно з п.13 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 міжповірочний інтервал законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки для категорії «вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» становить 1 рік.

Усім вказаним вимогам «Alcotest Drager 6820» відповідає, останню повірку (калібрування) зазначений спеціальний технічний прилад пройшов 07.12.2023 року, міжповірочний інтервал складає 1 рік.

Отже, використання газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування) є можливим, що у свою чергу підтверджує коректність отриманих результатів вимірювання.

Таким чином, вищенаведене спростовує доводи сторони захисту про те, що результати огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820», а також усі похідні докази, є недійсними.

Більш того, апеляційний суд акцентує увагу, що у зв`язку із незгодою ОСОБА_1 зі вищевказаними результатами у відповідності до встановленого ч.3 ст.266 КУпАП порядку огляд водія було проведено у закладі охорони здоров`я.

Внаслідок чого лікарем видано Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №8170 від 12.09.2024 року, яким було остаточно встановлено факт перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Незгоду зі вказаним Висновком, зміст якого у сукупності із рештою перелічених доказів покладено в основу висновку суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, ніким виражено не було, у тому числі й в апеляційній скарзі. Стороною захисту у встановленому законом порядку не вчинено спрямованих на оскарження зазначеного Висновку дій, та повторний медичний огляд на стан сп`яніння в іншому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не пройдено.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Кошліченко Ніни Валеріївни залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар