Справа № 588/394/25
провадження № 3/588/194/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за частиною 5 статті 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

За даними протоколу серії ЕПР № 266541 від 09.03.2025 ОСОБА_1 09.03.2025 о 06 годині 22 хвилини у м.Тростянець по вул.Набережна, 5 керував транспортним засобом ВАЗ2115, номерний знак НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії «В», тобто не маючи права керування даним транспортним засобом, дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги пункту 2.1.а Правил дорожнього руху.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Пирогова О.Т. в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_1 свою вину не визнає просила суд закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказала, що у справі відсутня кваліфікуюча ознака повторності, оскільки протокол за частиною першою статті 126 КУПАП складено 09.03.2025 року, а постанову за частиною 2 статті 126, якою підтверджено ознаку повторності, складено 06.03.2025.

На клопотання захисника до матеріалів справи було долучено:

- квитанцію про оплату штрафу на суму 3400 грн від 10.03.2025;

- копію довідки форми 5 про перебування молодшого сержанта ОСОБА_1 на військовій службі під час мобілізації;

- копію посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 06.09.2017.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП не знайшла свого підтвердження, з огляду на таке.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 5 статті 126 КУпАП, полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї.

За частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху України,визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі й посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи додано про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4205857 від 06.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, зокрема в тому, що він керував транспортним засобом при цьому не мав посвідчення водія відповідної категорії «В», тобто не маючи права керувати даним транспортним засобом (а.с.5).

Відповідно до статті 291 КУПАП постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком, зокрема, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Згідно вимог п. 3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Відповідно до п. 6 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Разом з тим, у постанові про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4205857 від 06.03.2025 відсутня відмітка про її отримання ОСОБА_1 . Крім того, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 поштового повідомлення про вручення даної постанови, або про відмову від її отриманні, як і повернення відправлення з позначкою про невручення.

Таким чином, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 266541 від 09.03.2025 відносно ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4205857 від 06.03.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП не набрала законної сили.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 266541 від 09.03.2025 відносно ОСОБА_1 складений через три дні після винесення постанови ЕНА №4205857 від 06.03.2025. Штраф за постановою від 06.03.2025 було добровільно сплачено ОСОБА_1 10.03.2025. Отже в діях ОСОБА_1 відсутня повторність вчинення протягом року адміністративних правопорушень, передбачених частинами 2-4 статті 126 КУПАП .

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України » від 21 квітня 2011 року та « Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї » від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Також необхідно врахувати, що наданим поліцією відео підтверджується, що транспортний засіб ОСОБА_1 використовував виключно у зв`язку з необхідністю дістатись до місця служби та виконання задач пов`язаних з несенням служби у військовій частині НОМЕР_4 .

Зважаючи на те, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу вказаного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись статтями 7, 126, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266541 від 09.03.2025 щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Лебедь