Справа № 496/6345/24
Провадження № 3/496/357/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

12.09.2024 року о 10:10 год. Одеська область, Одеський район, 452 км. а/д Київ Одеса, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Nexia д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» результат тесту 0,42 %. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.9 а ПДР України, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

27.09.2024р. на електронну адресу суду надійшло клопотання від захисника ОСОБА_1 адвоката Турчак М.В. про ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення в якому вона просила надіслати на її електронну адресу копію адміністративної справи та відеозапису події, та долучити її до електронної справи.

04.10.2024р. згідно службової записки захисника ОСОБА_1 адвоката Турчак М.В. залучено до участі у справі.

04.10.2024р. на електронну адресу захисника ОСОБА_1 адвоката Турчак М.В. направлено скановану копію матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП з відеоматеріалами, що додані до протоколу.

08.04.2025 р. від адвоката Турчак М.В. до суду надійшло повідомлення, нею припиненно повноваження захисника Винарчик В.В.

ОСОБА_1 у судові засідання які були призначенні на 21.01.2025р., 09.04.2025р. не з`явився, причини неявки суду невідомі, викликався до суду належним чином але до суду повернулись конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Ніяких заяв до суду не надходило.

У відповідності ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених статтю 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №127693 від 12.09.2024 р.

Довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 12.09.2024р. посвідчення водія НОМЕР_2 отримував.

Довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 12.09.2024р. ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

Чеком до пристрою «Драгер» ARLМ 0431, результат тесту 0,43 %, тест №1985, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де визначено, що ОСОБА_1 пройшов тест на приладі «Драгер», який показав позитивний результат та відеозаписом на якому зафіксована, що 12.09.2024 року співробітниками поліції було зупинено водія ОСОБА_1 , який продув прилад Драгер та результат тесту склав 0,43 % проміле, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а також враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , суд вважає, за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Ураховуючи, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки 6, відсутності у складі суду секретаря судового засідання, показники навантаження перевищують нормативні у 5 разів, передачу справ інших 2 суддів, що створило додаткове навантаження, суд першої інстанції був позбавлений можливості виготовити рішення у строки, передбачені національним законом.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , визнати винним у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення 15 денного строку, передбаченого для сплати штрафу, надсилається правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у 15 денний строк, з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.М. Буран