Справа № 397/522/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2025 селище Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Гайдар Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

19.04.2025 о 13:45 год. в селищі Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області, біля будинку №17 по вул. Незалежності України, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки - «Volkswagen Transporter t4», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні правопорушення не визнав, надав пояснення аналогічні письмовим поясненням, що подані його адвокатом Кулібабою М.І. до суду 06.05.2025.

Адвокат Кулібаба М.І. надав пояснення аналогічні поданим письмовим поясненням від 06.05.2025. Згідно яких вказує, що ОСОБА_1 19.04.2025 алкоголь не вживав та не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Поліцейські без будь-якої правової підстави, зазначеної в ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» зупинили його та спровокували конфлікт. Жоден з пунктів не був названий ОСОБА_1 як причина зупинки. Крім того ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки поліцейський, який складав протокол не направляв його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В протоколі дослівно і чітко зазначено «від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився». Термін «заклад охорони здоров`я» та «медичний заклад» не ідентичні та мають різну суть. Ні протокол, ні інші матеріали справи не містять доказів, що поліцейський направляв ОСОБА_1 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Відповідно ОСОБА_1 і не відмовлявся від проходження огляду в відповідному закладі охорони здоров`я. В матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Оскільки поліцейський не направляв ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, то ОСОБА_1 і не міг відмовитись від його проходження. Адміністративне провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України просить закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Кулібабу М.І., дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №305338 від 19.04.2025; відеозаписами, наданими працівниками поліції, які відповідно до ст. 251 КУпАП, які є доказами по справі.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського опройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами п.п. 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, що має бути зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису, і у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, поліцейським були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , такі як запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та тремтіння пальців рук,що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та їхати в медичний заклад, тим самим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відеореєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Дані відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Диски із відеозаписами містять саме фіксацію адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення та є джерелом доказів, які долучаються до матеріалів адміністративної справи, відповідно до вимог КУпАП.

Суд зауважує, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Доводи захисника про те, що були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, і що матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які були причиною зупинки транспортного засобу, суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII патрульний поліцейський має право зупинити транспортний засіб, якщо мало місце: 1) порушення водієм правил дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення ДТП, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Як вбачається з відеозапису, працівник поліції повідомив та вказав ОСОБА_1 причини зупинки, а саме: керування транспортним засобом, не пристебнувшись ременем безпеки, та не ввімкнення показчику повороту. Крім того, з відеозапису вбачається, що причиною зупинки також було повідомлення органу поліції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно також є законною причиною зупинки відповідно до ЗУ «Про національну поліцію».

Щодо доводів адвоката про те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти медичний огляд у «закладі охорони здоров`я», як передбачено законом, а запропонованому пройти огляд в «медичному закладі», то суд зазначає, що вказана неточність не є суттєвою та не спростовує самого факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи адвоката щодо не роз`яснення прав ОСОБА_1 спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому міститься вказівка на роз`яснення прав і обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, засвідчена його власноручним підписом ОСОБА_1 .

Також спростовуються відеозаписами доводи адвоката про невручення ОСОБА_1 копії протоколу, оскільки на відеозаписах судом встановлено протележне.

Доводи адвоката про те, що поліцейськими не було надано направлення на огляд ОСОБА_1 також не знайшли свого підтвердження, оскільки останні діяли відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери.

Всі інші доводи адвоката мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи адвоката не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням викладеного, на підставі зібраних у справі доказів, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид стягнення особі, відносно якої складено адміністративний протокол, враховую характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, в ході розгляду справи судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, яке є суспільно небезпечним, особу ОСОБА_1 ,який притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суд дійшов висновку про необхідність притягнення порушника до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що буде достатнім для попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення та становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 130, 279-280, 283-285, 289 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф необхідно сплатити на рахунок: отримувач коштів ГУК в Кіровоградській області/Кіровоградська область/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230, рахунок отримувача UA0011001, кодбанку отримувача(МФО)899998,банк отримувача Казначейство України (ел.адм. подат.), код класифікації доходів бюджету - 21081300, «Адміністративні штрафи за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАПштраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У разі несплати правопорушником у зазначений термін штрафу у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подвійний розмір штрафу, який становить 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, який необхідно сплатити на рахунок: отримувач коштівГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді може бути оскарженою до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: /підпис/ Н.І.Гайдар