Справа № 127/1175/25
Провадження № 33/801/413/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романчук Р. В.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,

за участю ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_1 адвоката Молявчика О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Молявчика Олексія Валерійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1,2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 212959 від 08.01.2025 ОСОБА_1 08.01.2025 о 08 год. 20 хв. по АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї відносно своєї дочки ОСОБА_2 , а саме вчинила дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у виражанні в сторону потерпілої нецензурною лайкою та шарпанні за одяг, чим могла бути заподіяна шкода здоров`ю потерпілої.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ГП № 140945 від 08.01.2025 ОСОБА_1 08.01.2025 о 08 год. 20 хв. по АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї відносно своєї дочки ОСОБА_2 та малолітнього сина ОСОБА_3 , 2008 р.н., а саме вчинила дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та шарпанні за одяг дочки ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини, чим могла бути заподіяна шкода здоров`ю ОСОБА_3 .

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ГП № 140944 від 08.01.2025 ОСОБА_1 08.01.2025 о 08 год. 20 хв. по АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї відносно своєї дочки ОСОБА_2 та малолітнього сина ОСОБА_4 , 2012 р.н., а саме вчинила дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та шарпанні за одяг дочки ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини, чим могла бути заподіяна шкода здоров`ю ОСОБА_4 .

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 лютого 2025 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП, та, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись з такою постановою суду захисник ОСОБА_1 адвокат Молявчик О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану постанову скасувати.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Приписами ч. 2 ст. 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, і такі діяння є умисними.

Зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення серії ОСОБА_1 08.01.2025 о 08 год. 20 хв. по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дочки ОСОБА_2 та неповнолітніх синів ОСОБА_3 , 2008 р.н., ОСОБА_4 , 2012 р.н., а саме вчинила дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та шарпанні за одяг дочки ОСОБА_2 в присутності неповнолітніх дітей, чим могла бути заподіяна шкода здоров`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Складені протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 з додержанням вимог ст. 256, 268 КУпАП, містить суть адміністративного правопорушення, опис встановлених обставин, зазначення суті порушення ОСОБА_1 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколах, підтверджуються наявною у матеріалах заявою потерпілої ОСОБА_2 , наданої працівникам поліції одразу на місці події, її письмовими поясненнями, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 08.01.2025.

Підстав сумніватися у достовірності та правдивості пояснень потерпілої ОСОБА_2 щодо обставин події, які були послідовними та незмінними як при зверненні до поліції, так і в суді першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено і апелянтом не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як між нею та дочкою ОСОБА_2 відбувся конфлікт з приводу неналежного догляду останньою за своїми братами, апеляційний суд оцінює критично, оскільки з наданих в суді апеляційної інстанції пояснень потерпілих вбачається, що їхня матір ОСОБА_1 08.01.2025 о 08 год. 20 хв. чекала на них на автовокзалі, оскільки старша сестра везла брата в лікарню на обстеження, однак оскільки ОСОБА_1 була категорично проти такого обстеження, почала нецензурно виражатись в сторону дітей, зокрема старшої доньки ОСОБА_2 , шарпати її за одяг, намагалась забрати документи на сина, якого старша сестра супроводжувала в лікарню, погрожувати віддати неповнолітніх дітей у дитячий будинок.

Надані потерпілими пояснення повністю узгоджуються з іншими наявними доказами у матеріалах справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суддя першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП.

Оцінюючи наявні у справі докази, на переконання суду апеляційної інстанції, твердження в апеляційній скарзі щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, не узгоджуються із фактичними обставинами справи та у повній мірі спростовуються сукупністю досліджених як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, доказами.

Переконливих доводів, які безумовно спростовували би висновки суду, викладені в постанові, і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Молявчика Олексія Валерійовича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський