ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/58/25Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 33/817/190/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Терлюка О.Я. на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 /шістдесят/ копійок.

Згідно постанови, 18.01.2025 23:33 на вул. Герети в с-щі Козова Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» з результатом якого 2.17 % проміле водій погодився. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Терлюк О.Я. просить скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

на відеозаписах наявних у матеріалах справи відсутній як факт порушення ОСОБА_1 ПДР, так і факт зупинки транспортного засобу останнього працівниками поліції;

працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від його проходження;

працівники поліції не долучили до матеріалів справи сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

технічне обслуговування газоаналізатору Alcotest 6820 має проводитися кожні шість місяців, а як вбачається із роздруківки тесту №744, даний тест проводився 19 січня 2025 року без проведення його обов`язкової калібровки;

матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі;

працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі;

у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння;

відеоматеріали наявні у матеріалах справи є неналежними доказами, так як будучи електронними доказами належним чином не засвідчені.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Терлюк О.Я. не з`явились, хоча були повідомлені про час і місце апеляційного розгляду. Повідомлень про причини неявки в судове засідання та клопотань про відкладення апеляційного розгляду від них надходило.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі захисника доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 224613 від 19 січня 2025 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, почервонінням обличчя, тремтінням пальців рук за допомогою приладу «Alcotest 6820». Результат огляду на стан сп`яніння позитивний 2.17 ‰ проміле (а.с.2); роздруківці з приладу «Drager Alcotest 6820», прилад ARLJ 0581, принтер ARLJ 0553, тест № 744 від 19 січня 2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту 2.17 ‰ (а.с.3); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4); копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3887741 від 19 січня 2025 року, згідно з якої ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.5); довідці начальника Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області М. Швайки № 13797-2025 від 24 січня 2025 року (а.с.6); довідці начальника Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області М. Швайки № 13797-2025 від 24 січня 2025 року (а.с.7); відеозаписах з нагрудної камери поліцейського (а.с.8).

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом і порушення ним ПДР, так і факт зупинки транспортного засобу останнього працівниками поліції, є безпідставні, так як спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 224613 від 19 січня 2025 року, який узгоджується з відеореєстратором службового автомобіля, а також відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту свого керування транспортним засобом.

Крім того, даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції (файл барський.mp4 з 23:50:50 год) зафіксовано розмову працівника поліції із ОСОБА_1 з приводу того, що він керував транспортним засобом та порушив ПДР України, на що останній не висловлює жодних заперечень з приводу факту керування ним транспортним засобом. Крім того, із відеозапису вбачається, що працівник поліції, на вимогу ОСОБА_1 , надав відеодоказ порушення останнім ПДР України, де ОСОБА_1 не висловлював будь яких зауважень щодо керування ним транспортним засобом (файл барський.mp4 з 00:15:00 год).

Крім наведеного, твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 не керував, та ПДР не порушував, спростовуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3887741 від 19 січня 2025 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.5).

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і доказів такого апеляційному суду не надано, а тому слід вважати, що ця постанова не скасована і набрала законної сили.

Суд критично оцінює доводи захисника про те, що поліцейські не повідомили ОСОБА_1 щодо процедури проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема відео з нагрудних камер працівників поліції (файл барський.mp4 починаючи з 00:20:50 год) ОСОБА_1 неодноразово було роз`яснено працівниками поліції процедуру проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, і після її проходження ОСОБА_1 з результатом був згідний (файл барський.mp4 з 00:41:50 год).

Посилання в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не є підставою для скасування рішення суду.

Так, згідно ч.3, 6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, лише у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Враховуючи наявність обставин, які підтверджують, що ОСОБА_1 був згідний з результатами проведеного поліцейським огляду, то в даному випадку не було визначених ст.266 КУпАП підстав для направлення водія для огляду в медичний заклад.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності технічного приладу газоаналізатора, та свідоцтво про повірку робочого стану вимірювального пристрою Драгер, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, оскільки обов`язкове долучення таких документів не передбачено законом, а згідно Інструкції від 09 листопада 2015 року № 1452/735 сертифікат відповідності має бути надано особі на місці проходження огляду лише за її вимогою.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Окрім цього, ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), які були визначені поліцейським підставою для направлення на огляд на стан сп`яніння зафіксовані як в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП Козівська ЦРЛ від 19 січня 2025 року так і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім того, ОСОБА_1 при спілкуванні із працівниками поліції підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв (файл барський.mp4 з 00:33:40 год).

Твердження захисника про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не є підставою для скасування оскарженої постанови, так як сам факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням правопорушення не спростовує факту його вчинення.

Доводи апелянта про недійсність результатів огляду на стан сп`яніння через те, що технічне обслуговування газоаналізатору Alcotest 6820 має проводитися кожні шість місяців, апеляційий суд відхиляє у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Статтею 17 згаданого вище Закону передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться: науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно-визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.23 «Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці», затвердженого Постановою КМУ від 04.06.2015 р. № 374та пп.5) ч.1ст. 3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» газоаналізатори відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, оскільки використовуються у сфері контролю безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень Національного стандарту України «Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій», затвердженого Наказом Держспоживстандарту України №375 від 27.12.2006р., калібрувальні лабораторії повинні відповідати вимогам цього стандарту та пройти акредитацію (атестацію) й мати відповідний сертифікат.

Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, а тому газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 N 1747 і становить 1 рік.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Останнє калібрування приладу «Drager «Alcotest 6820» №ARLJ-0581 було проведено 30.01.2024, станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, а саме: 19.01.2025р. встановлений чинним законодавством річний інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Отже, зазначене вище дає підстави апеляційному суду стверджувати, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був проведений за допомогою сертифікованого приладу газоаналізатор Drager, термін повірки (калібрування) якого не сплинув на час огляду, тому відповідні доводи захисника суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Терлюка О.Я. залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя