П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2025 Справа №607/24579/24 Провадження №3/607/389/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович розглянув матеріали, які надійшли з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення

У С Т А Н О В И В:

15.11.2024 з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №280479 від 01 листопада 2024 року вказано, що 02 жовтня 2024 року близько 16 год. 55 хв. ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», що на площі Героїв Євромайдану, 9, в м. Тернопіль, таємно, шляхом вільного доступу, викрала товарно-матеріальні цінності, а саме: навушники бездротові «ОРРО» Enzo білі, та смарт годинник блютуз «Gelius», на загальну суму 1 915 гривень без ПДВ. Оскільки постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2024 року (справа № 607/1091/24) ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 51 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, її дій працівниками поліції кваліфіковано за частиною третьою статті 51 КУпАП (а.с.1).

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, винуватою себе у вчинені адміністративного правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється. Просить накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй правопорушень, крім визнання нею власної вини, доведена наступними матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 280479 від 01 листопада 2024 року (а.с. 1);

заявою ЄО за № 33501 від 04 жовтня 2024 року (інші адміністративні правопорушення) (а.с. 2);

заявою представника ТОВ «Вигідна Покупка» Небесного В.Я. від 04 жовтня 2024 року начальнику Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області С. Осадці, в якій він просив притягнути до відповідальності особу схожу на ОСОБА_1 , яка 02 жовтня 2024 року здійснила крадіжку в мережі на загальну суму 2 298 гривень (а.с. 3);

попереднім переліком товарів від 02 жовтня 2024 року, магазин А-2700 Тернопіль, навушники бездротові «ОРРО» Enzo білі, та смарт годинник блютуз «Gelius», на загальну суму 1 915 гривень без ПДВ (а.с. 4);

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31 жовтня 2024 року (а.с. 7);

рапортом ст. дільничного офіцера поліції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області майора поліції В. Пецура від 20 жовтня 2024 року (а.с. 8);

рапортом ст. дільничного офіцера поліції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області майора поліції В. Пецура від 28 жовтня 2024 року (а.с. 9);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 01 листопада 2024 року, в яких вона свою вину визнала (а.с. 10);

копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2024 року (справа № 607/1091/24), про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 51 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу (а.с. 11).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною першою статті 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Якщо ж за такі дії особу протягом року вже було піддано адміністративному стягненню, відповідальність настає за частиною третьою статті 51 КУпАП.

ОСОБА_1 визнала вину, її пояснення узгоджуються з матеріалами справи є, на думку суду, достовірними та сумісні з проаналізованими у судовому засіданні доказами. Відтак, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного проступку, відповідальність за яке встановлена частиною третьою статті 51 КУпАП.

Отже, суд констатує наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 51 КУпАП, тобто дрібне викрадення чужого майна вчинене повторно протягом року.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до статті 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, її щире розкаяння, визнання вини в повному обсязі, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, а тому доходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За частиною четвертою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою шостою статті 164-14, статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті особою, на яку накладено стягнення, а тому, відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 605,60 гривень.

Керуючись статтями 7, 9, 33, 34, 35, 38, 40-1, 51, 251, 280, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок в дохід держави.

2. Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

3. Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

4. У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

5. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

6. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

7. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

8. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

9. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

10. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяТ. І. Якімець