Справа № 946/1989/25
Провадження № 3/946/714/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 травня 2025 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., за участю секретаря Аубекерової Г.В., притягуваного ОСОБА_1 , адвоката притягуваного Максименка О.А., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої адвоката Корецької Л.А., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору превенції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно наданих матеріалів, 21.02.2025 року об 17 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю сестрою ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, штовхав та вдарив ложкою, чим вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.06.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

У судовому засіданні притягуваний свою вину у вчиненні правопорушення визнав частково, пояснивши, що сварки із сестрою відбуваються на постійній основі на побутовому ґрунті. Вважає, що сестра навмисно до нього чіпляється, плюється, звинувачуючи у всіх негараздах. Після вказаних сварок у нього піднімається тиск до 200. Для нього стало нестерпним спільне проживання, але йому немає куди подітися. Він проживає спільно із сестрою з 2020 року, іншого помешкання не має. Сестра після їхніх батьків прийняла у спадок житловий будинок із земельною ділянкою. Оскільки більшу частину свого життя він працював і проживав на території російської федерації, у спадщину він не вступив. На території батьківського двору сестра побудувала інший житловий будинок, в якому вони спільно проживають. Батьківський будинок на теперішній час не придатний для проживання, оскільки знаходиться в аварійному стані та сестра зробила з нього сарай. Йому 75 років, він тяжко хворіє, майже нічого не чує. Розмір пенсії становить 2 725 гривень, половину якої він витрачає на ліки. Він готовий перейти жити до будинку для людей похилого віку або до аварійного батьківського будинку, якщо сестра його звільнить від непотребу. Він звертався до старости с. Матроска з проханням посприяти йому у вирішенні житлового питання, проте відповіді він так і не отримав. На додаткові запитання суду пояснив, що дійсно 21.02.2025 року він вдарив сестру ложкою по лобі, оскільки вона до нього чіплялася та плюнула в обличчя, коли він готував їжу. Нецензурною лайкою на адресу сестри він не виражався, саме образливе його слово по відношенню до неї «сатана». У нього є три дочки, але вони проживають не на території Ізмаїльського району Одеської області (в с. Котловина Ренійського району, в м.Татарбунари Одеської області та в російській федерації); у них своє сімейне життя; він не хоче бути для них тягарем.

Адвокат Максименко О.А. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП. Звернув увагу, що сестра, звертаючись із заявами до правоохоронних органів, намагається виселити свого брата із займаного житлового будинку. Дільничний інспектор міліції, який приїжджає за викликом, формально ставиться до ситуації, яка склалася між рідними братом і сестрою. Він складає чисельні матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки він не є власником житла. Проте, ситуація не зовсім така, як виглядає на папері. Проблема набагато глибше. ОСОБА_1 є людиною похилого віку, має поганий стан здоров`я, недочуває, перебуває у тяжкому матеріальному стані, у нього немає свого житла. Мешканцям с. Матроска відома проблема, проте ані працівники поліції, ані староста села не намагаються допомогти ОСОБА_1 у влаштуванні до будинку для осіб похилого віку в м. Ізмаїлі, або в найближчому регіоні. Вважає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вирішить ситуацію.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вона категорично не хоче, щоб її рідний брат проживав спільно з нею, оскільки вона не почувається господаркою у власному будинку. На території батьківського двору вона власними руками побудувала житловий будинок. У шістнадцятирічному віці брат потрапив до місць позбавлення волі, в подальшому був неодноразово судимий. Також, ОСОБА_3 неодноразово одружувався та залишав дружин із малолітніми дітьми на самоті. Тому на даний час він нікому не цікавий. ОСОБА_3 , коли був молодий, говорив, що йому нічого не потрібно. Він проживав і працював на території російської федерації. Коли став старий і немічний, прийшов проживати до неї та господарювати в її власному будинку. Вона, в свою чергу, тридцять років пропрацювала на будівництві, обробляла 50 соток городу. Вона проти того, щоб ОСОБА_1 проживав з нею навіть на території одного двору, хоч і в різних будинках. Крім того, батьківська хата прийшла у непридатний для проживання стан. Вважає, що ОСОБА_3 продовжить до неї чіплятися, застосовувати фізичну силу та погрожувати. Щоденні сварки впливають на стан її здоров`я, зробили життя у власному будинку нестерпним. Вона страждає на атеросклероз, гіпертонічну хворобу і має бажання доживати старість у спокійному середовищі. ОСОБА_1 без дозволу їсть її закочення, краде вино, обзиває «сатаной», «жабой» та іншими образливим словами, застосовує фізичну силу (душив, вдаряв ложкою, набив око тощо), хазяйнує у її власному будинку, грошові кошти на оплату житлово-комунальних послуг не дає. На додаткові запитання суду пояснила, що 21.02.2025 року ОСОБА_1 вдарив її ложкою по лобі, оскільки йому не сподобалося, що вона розігрівала у сковороді пюре і не помила її. Вона запропонувала ОСОБА_3 помити сковороду самому, на що він її вдарив. Вона не плювала йому в обличчя, вона просто плювала.

Представник потерпілої адвокат Корецька Л.А. просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні домашнього насильства повторно протягом року, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу та направити для проходження програми для кривдників.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її адвоката, потерпілу та її представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини третьої статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення особою, яку було піддано адміністративному стягненню протягом року, будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відтак, аналіз норм чинного законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.173-2 КУпАП, підтверджена показаннями допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2 , а також дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Факт застосування фізичної сили до потерпілої ОСОБА_2 не спростовувався притягуваним під час складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення та у судовому засіданні.

Приймаючи до уваги грубий характер правопорушення, ступінь вини, особу притягуваного (є особою похилого віку, має незадовільний стан здоров`я та майновий стан), обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, той факт, що він вже притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та належних висновків для себе не зробив, а також, враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 КУпАП, суддя доходить до висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень до ОСОБА_1 доцільне застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Одночасно, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом до статті 6 КУпАП органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, забезпечуючи відповідно до Конституції України додержання законів, охорону державного і громадського порядку, прав громадян, координують на своїй території роботу всіх державних і громадських органів по запобіганню адміністративним правопорушенням, керують діяльністю адміністративних комісій та інших підзвітних їм органів, покликаних вести боротьбу з адміністративними правопорушеннями.

Також, згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 29 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення.

Відтак, враховуючи встановлені у судовому засіданні факти (неможливість спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; відсутність у ОСОБА_1 власного житла; похилий вік, важкий майновий стан та стан здоров`я обох сторін правовідносин; неефективність адміністративного стягнення у виді штрафу, яке може бути застосовано до особи, старше 60 років), з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і потерпілою, суддя вважає за необхідне довести до відома начальника Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, а також старости села Матроського старостинського округу з центром в с.Матроска необхідність вжити у межах своєї компетенції заходів для виявлення й усунення причин та умов, які сприяють вчиненню домашнього насильства з боку ОСОБА_1 .

Крім того, суддя вважає за необхідне в силу ч.1 ст.40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.173-2, 213, 221, 253, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 1 020 (тисяча двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Довести до відома начальника Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, а також старости села Матроського старостинського округу з центром в с.Матроска необхідність вжити у межах своєї компетенції заходів для виявлення й усунення причин та умов, які сприяють вчиненню домашнього насильства з боку ОСОБА_1 .

Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження копії постанови повідомити Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області, з направленням обґрунтованої відповіді у письмовій формі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: