П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/913/25

Провадження № 3/348/361/25

01 травня 2025 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справи, які надійшлаи з Надвірнянського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.1 ст.173-2КУпАП,

встановила:

09.04.2025 о 19.33 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 27.03.2025 о 21.30 ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого брата ОСОБА_2 , внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, такими діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належно, причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності особи, суд враховує, що ОСОБА_1 був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення. Окрім цього, він повідомив адресу місця проживання, за якою скеровувались судові повістки. Слід також звернути увагу і на той факт, що ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення немає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які є у матеріалах справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 доводиться такими доказами:

- результатом тесту Drager alcotest 6810, згідно з яким ОСОБА_1 09.04.2025 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,71 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказані зовнішні ознаки, що були підставою для проведення огляду ОСОБА_1 ;

- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 09.10.2025 та засвідчує, що прилад, яким проводили огляд був придатним до використання;

- відеозаписами на яких зафіксовано момент керування транспортним засобом та процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. У ході дослідження відеозапису порушень у діях працівників поліції не встановлено;

- довідкою від 11.04.2025, згідно з якою ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4464144 від 09.04.2025, відповідно до якої на ОСОБА_1 наклали адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких він зазначив, що 27.03.2025 вживав спитрні напої, в цей час прийшов його брат ОСОБА_2 та почав забирати в нього спиртні напої, після чого в них виник конфлікт, у ході якого він ображав брата нецензурними словами та виганяв з дому;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких вона зазначила, що 27.03.2025 до них прийшов брат чоловіка ОСОБА_2 , її чоловік в стані алкогольного сп`яніння почав нецензурними словами ображати його та виганяти з будинку, на вмовляння заспокоїтись він не реагував;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких він зазначив, що 27.03.2025 прийшов до будинку, де проживає його брат, оскільки не мав можливості добратись додому і попросився переночувати, на що отримав дозвіл. Його брат перебував в стані алкогольного сп`яніння, почав його ображати нецензурними словами та виганяти з будинку.

Зазначені докази є належними, допустимими, достовірними і у своїй сукупності достатніми для встановленні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому суддя доходить висновку, що справи №348/913/25 та №348/847/25 слід розглядами в межах одного провадження.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.1 ст.173-2 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП. Оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, відсутні підстави для накладення на нього додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати траснпортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України з порушника в дохід держави слід стягнути 420 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Об`єднати справи №348/913/25 та №348/847/25 в одне провадження і присвоїти №348/913/25

ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушень.

Суддя Матолич В.В.