Житомирський апеляційний суд
Справа №279/7478/24 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Номер провадження №33/4805/289/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - Сандугея Ігоря Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Сандугея Ігоря Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 січня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 06 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 02.12.2024 о 13-40 год на автодорозі М-07,131 км поряд з с.Майданівка керував транспортним засобом - автомобілем "Suzuki Grand Vitara ", НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 а) Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Drager 7510 ARLM-0297", результат тесту 0,49 проміле.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Сандугей І.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, зазначив, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що у ОСОБА_1 були відсутні зовнішні ознаки сп`яніння. На відео чітко видно, що останній перебуває у тверезому стані, спокійно спілкується з інспектором поліції, а зазначені в акті ознаки: «запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя» не відповідають дійсності. Вказав, що його підзахисний з 2023 року має певні захворювання, які могли вплинути на показники газоаналізатора. Окрім того, послався на п.5 ст.8 Віденської Конвенції, можливість допустимої похибки під час експлуатування газоаналізатора Драгер Алкотест, а також відсутність у справі свідоцтва про калібрування такого приладу, що ставить під сумнів правильність отриманих за його допомогою результатів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у закладах охорони здоров`я.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №186994 від 02.12.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 02.12.2024 о 13-40 год на автодорозі М-07 131 км поряд з с.Майданівка керував транспортним засобом "Suzuki Grand Vitara ", НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Drager 7510 ARLM-0297", результат тесту 0,49 проміле (а.с.4); роздруківкою приладу Drager Alcotest 7510 (тест №510) з результатом 0,49 проміле (а.с.7); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) та за результатами огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння проба позитивна 0,49 проміле (а.с.8); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.12.2024 (а.с.9); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2589529 від 02.12.2024 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.6); рапортом капрала поліції поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП Терентюка В. від 02.12.2024 (а.с.10); відеозаписом обставин події (а.с.11).

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду у графі «з результатом згоден» та роздруківка з результатами тестування спеціальним засобом «Drager Alcotest 7510» підписані ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі з відеореєстратора службового автомобіля та з нагрудної камери працівника патрульної поліції об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, результат якого показав 0.49 проміле, тобто, перевищення допустимої норми. З даним результатом ОСОБА_1 погодився. Водія ознайомлено зі складеними відносно нього протоколом та іншими процесуальними документами, повідомлено про заборону подальшого керування транспортним засобом.

У працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлення останнього про виявлені у нього ознаки, які відображені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та у протоколі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції, а тому доводи апеляційної скарги у частині відсутності у ОСОБА_1 видимих ознак сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду не є слушними.

Апеляційний суд вважає, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, ст. 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, працівниками поліції не допущено.

Інші твердження захисника щодо застосування Віденської Конвенції, сумнівів у правильності результатів приладу, не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом були предметом дослідження в суді першої інстанції. Таким обставинам суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу.

Посилання захисника в суді апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв, оскільки має певні захворювання і саме ця обставина вплинула на показник алкоголю в його крові, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними доказами.

Суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Сандугея Ігоря Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 06 січня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич