Справа № 932/2784/25
Провадження № 3/932/2784/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м.Дніпра Клепка Л.І.,

за участю захисника Присенко О.Г.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 бригада, зенітно-ракетний взвод, водій, звання старший солдат, проживаючого: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

22 січня 2025 року о 09.41 год. на вулиці Кирила Вініченка,13 в м.Костянтинівка Донецької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Navara, номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) і від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу Alkotest Drager або в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час судового розгляду протоколу ОСОБА_1 , не заперечуючи факту керування транспортним засобом Nissan Navara та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду пояснив, що він є військовослужбовцем, перебуває на посаді водія, закріплений за командиром. 22.01.2025 він разом із кухарем на автомобілі Nissan Navara приїхав із м.Дружківка в м.Костянтинівка, щоб забрати продукти з квартири, яку вони орендують. Адреси її розташування не знає. Неподалік стояв поліцейський автомобіль, в якому сиділи поліцейські і бачили, як вони під`їхали. Коли кухар пішов до квартири, а він стояв біля будинку, до нього підійшли працівники поліції, які попросили надати їм документи для перевірки. Під час спілкування з ним, працівники поліції звернули увагу на те, що у нього червоні очі і запідозрили, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, на що він їм сказав, що вночі не спав. Потім з працівники поліції попросили його проїхати з ними, з яких причин і куди не пояснили. Він сів в автомобіль і поїхав за ними. Проїхавши приблизно 2 км, зупинились біля заправки поряд з гаражами. Він вийшов з автомобіля, і працівники поліції знову стали з ним спілкуватися. Казали, що у нього червоні очі, запитали, чи вживав він алкогольні напої, на що він відповів їм, що вночі вживав енергетики. Потім йому запропонували пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте він відмовився, так як у нього виникли сумніви у результатах тесту, оскільки в алкотестер заздалегідь була вставлена трубка, яку працівник поліції протирав серветкою. Пройти огляд у медичному закладі йому не пропонували. За відмову від проходження огляду на стан сп`яніння відносно нього було складено протокол. Від керування транспортним засобом його не відсторонили, направлення на медичний огляд не давали. Того ж дня за рекомендацією свого командира він у супроводі командира взводу поїхав у лікарню м.Дружківки, щоб там пройти тест на стан спяніння. Командир взводу повів його до лікаря, який запросив двох свідків і дав йому продути алкотестер. За результатами тесту алкоголю у нього виявлено не було.

Захисник Присенко О.Г. просила провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування своєї позиції посилалася на порушення працівниками поліції ст.266 КУпАП, Інструкції та Порядку направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, невідповідність формулювання обвинувачення, зазначеного у змісті протоколу, фактичним обставинам справи, відсутність доказів переслідування автомобіля на час його зупинки та перебування ОСОБА_1 за кермом, відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Вказувала на упереджене ставлення працівників поліції до водія, вчинення ними провокації, спрямованої на отримання відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з метою складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не відсторонення водія від керування транспортним засобом, фрагментарність доданого до протоколу відеозапису та неможливість визнання його допустимим доказом. Крім цього, звертала увагу суду на результат тесту, який ОСОБА_1 в той же день пройшов самостійно на газоаналізторі, за яким його було визнано тверезим.

Надавши оцінку дослідженим доказам та доводам сторін, суд дійшов висновку про навність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доведеність його вини, виходячи з такого.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які орган (посадова особа) оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.251,252 КУпАП).

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання вказаних вимог тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою визначено відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Як слідує з протоколу та переглянутого відеозапису із нагрудних камер поліцейського, вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не виконав, що не заперечувалося ним і у судовому засіданні. Доводи про те, що причиною відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу стало те, що йому не було запропоновано нової трубки, яка вставляється в технічний прилад для продуття, є безпідставним і не підтверджується жодним доказом. До того ж, ані п.2.5 ПДР, ані диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП не передбачає будь-яких причин для відмови від проходження такого огляду.

Не бере суд до уваги і доводи захисника щодо відсутності доказів керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, його переслідування працівниками поліції, провокації з їх сторони, так як ці доводи спростовуються як вказаним відеозаписом, так і наданими в судовому засіданні поясненнями самого водія ОСОБА_1 , що вказує на безпідставність і надуманість доводів захисника та як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.

Твердження про недотримання працівниками поліції вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, у зв`язку з тим, що відеозапис є сумнівним та не безперервним, вважаю також безпідставними, так як відеозапис в достатній мірі надає можливість як ідентифікувати особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, так і перевірити процедуру його фіксації. Обставини адміністративного правопорушення зафіксовані відеозаписом у об`ємі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Протокол складений уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, тому є належним доказом по справі.

Висунуті захисником міркування щодо неможливості сприймати відеозапис як допустимий доказ, носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічного погляду могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Працівниками патрульної поліції пропонувалося ОСОБА_1 пройти освідування на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, від чого він відмовився, були роз`яснені його права та повідомлено, що за відмову від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння відносно нього буде складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, аналіз наявних у справі доказів дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації вчиненого ОСОБА_1 правопорушення узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП, приписами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не видавалося направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, суд сприймає критично, так як таке направлення міститься у матеріалах справи з підписом ОСОБА_1 про його отримання. Доказів того, що цей підпис зі словами «отримав 22.01.2025» вчинено не ОСОБА_1 , суду не надано.

Також критично суд відноситься і до наданих стороною захисту акту № 5564 огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння від 22.01.2025, проведеного посадовою особою Служби правопорядку за допомогою технічного приладу «Алконт-М» № 00255 та роздруківки з нього, відповідно до якої тест здійснено 22.01.2025 о 13.26 год. (через три з половиною години після встановлення факту керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння), а його результатом є 0,00 проміле. На думку суду, ці документи є сумнівними і не узгоджуються з наданими в судовому засідання поясненнями ОСОБА_1 про те, що тест він проходив у звичайній лікарні м.Дружківка і у звичайного лікаря за встановленою процедурою.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів та дотримання правил дорожнього руху. Тому проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського на виконання вимог п.2.5 ПДР є обов`язком водія, а не правом, оскільки за відмову від огляду настає адміністративна відповідальність.

При цьому суд враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Вирішуючи питання накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає за необхідне накласти на нього за ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з позбавленням його права керування транспортними засобами, що повністю відповідатиме завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення і інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та сприятиме запобіганню адміністративних правопорушень.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 підлягає звільненню на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , визнати винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього за ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП - відмовити.

Штраф підлягає сплаті на наступний рахунок: призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, номер рахунку (IBAN) UA0004001, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕПА), ККДБ: 21081300, призначення платежу - адміністративний штраф, протокол серії ЕПР1 № 227232.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення стягнення в установу банку України, а в разі оскарження чи опротестування постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Платіжний документ, що засвідчує сплату штрафу в повному обсязі, надається до Шевченківського районного суду міста Дніпра.

У разі несплати штрафу в зазначений строк постанова надсилається органу державної виконавчої служби для її виконання в примусовому порядку.

Відповідно до ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у цій постанові.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнити.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Дніпра і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Резолютивна частина постанови проголошена 05.05.2025, повний текст виготовлено та підписано 07.05.2025.

Суддя Л.І.Клепка