ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/842/25 Справа № 214/6230/24 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., адвоката Бражник Д.С., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.02.2025 року якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Обставини встановлені судом 1-ї інстанції:

04.07.2024 року о 23 год. 09 хв. у м. Кривому Розі м-н Ювілейний, біля будинку №2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. На вимогу пройти медичний огляд у встановленому законом порядку з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:

Не погодився з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує, що судом першої інстанції під час судового розгляду належним чином не досліджено докази та не встановлено, що останні не містять достатніх, чітких та узгоджених між собою ознак, які б давали підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази механічного руху транспортного засобу, керування ОСОБА_1 транспортним засобом в цілому.

Наголошує, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушено процедуру огляду особи на стан сп`яніння.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи у в чиненні адміністративного правопорушення, оскільки докази, які містяться в матеріалах справи не підтверджують існування обставин викладених в протоколі.

Звертає увагу, що працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим не було підстав для проходження огляду на стан сп`яніння.

Наголошує, що наявні в матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними та допустимими доказами на підтвердження вини, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин.

Позиції сторін в суді:

В судове засідання особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Адвокат Бражник Д.С. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав зазначених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 який належним чином повідомлений про день, місце та час судового розгляду.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння, відповідно до п.6 розділу 1 зазначеної Інструкції, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів відбувається у відповідності із розділом ІІ вищезазначеної інструкції.

Крім того, однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність того, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він у такому стані саме керував транспортним засобом.

Як зазначав Касаційний адміністративний суд в складі Верховного суду в рішенні № 303/4467/16-а, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

За результатами апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції вважає, що суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи про адміністративне порушення, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України.

Так в обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суддя послався на докази, що містяться в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №639769 від 04.07.2024 року, протокол серії АПЗ18 №020469 про адміністративне затримання , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням КП «КБЛПД» ДОР від 04.07.2024 року, рапорт поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку ПП в м. Кривий ріг УПП в Дніпропетровській області рядового поліції Борисової І. згідно якого було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 у якого під час спілкування виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. В момент вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з метою виявлення ступеню сп`яніння , останній почав вести себе агресивно, через що був затриманий та доставлений до ВП №4. Після доставлення до ВП №4 працівниками поліції повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на що отримано відмову. Також суд першої інстанції як на доказ вини послався на відеозаписи з бодікамер працівників поліції, довідку щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 , роз`яснення про відсторонення від права керування т/з .

До таких висновків апеляційний суд відноситься критично, оскільки жоден з відеозаписів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення не містить моменту зупинки автомобіля, як не містить і доказів того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом та був зупинений працівниками поліції, а відтак долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи не доводять факту керування даним транспортним засобом.

Абзацом 3 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський мав зафіксувати безпосередньо рух транспортного засобу та зупинення безпосередньо самим поліцейським транспортного засобу під час руху, що і передбачає, що особа керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Якщо відеозапис вказаного факту відсутній, поліцейський повинен зафіксувати керування транспортним засобом особою, яка притягається до адміністративної відповідальності у інший спосіб, передбачений КУпАП.

Факт того, що ОСОБА_1 , як водій, керував транспортним засобом та був під час такого керування, зупинений працівниками поліції, жодним чином не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Інших доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції та безпосередньо після зупинки відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суду не надано. З цих підстав суд вважає наявний відеозапис неналежним доказом у справі.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції хоча і містять відомості про обставини правопорушення, але вони повинні оцінюватись у сукупності з іншими доказами. Відсутність будь-яких інших доказів ніж протокол про адміністративне правопорушення чи рапорт поліцейського не дають підстав суду «поза розумних сумнівів» прийти до висновку про наявність вини особи, оскільки вищезазначені документи складаються працівниками поліції, які є зацікавленими особами.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що наявними в матеріалах справи доказами не доводиться те, що ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними та допустимими доказами.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247КУпАП.

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та в подальшому його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро КРУПОДЕРЯ