Справа № 509/1907/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №931546 від 25.03.2025 року, - гр. ОСОБА_1 25.03.2025 року о 07:23 год в Одеській обл., а/д Одеса-Овідіополь, 9 км., керував транспортним засобом автомобілем Рено д/з д.н.з. НОМЕР_2 та н/п КОГЕЛ д.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від використання алкотестера Драгер та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку, що зафіксовано на службову боді камеру номер №1188. Від керування відсторонено, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до відповідальності, в судове засідання прибув, пояснив що 25 березня 2025 року під час перевезення вантажу за маршрутом м. Київ смт Великодолинське Одеської області він був зупинений працівниками поліції. Зі слів особи, відносно якої розглядається справа, зупинка транспортного засобу відбувалася без наявності ознак правопорушення та без оголошення жодної з підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Поліцейські зупиняли усі автомобілі без вибірковості, в тому числі запропонували Цюрупі «дихнути» в прилад. Після зауваження щодо запаху ацетону, що могло бути пов`язане із хронічною виразковою хворобою шлунка заявника, йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Цюрупа погодився та пройшов огляд у службовому авто з використанням приладу Drager. Після проведення огляду прилад зафіксував 0,18 проміле алкоголю, тобто рівень, який не перевищує встановлену законодавством межу у 0,2 проміле. Незважаючи на це, інспектори поліції повідомили, що він «перебуває у стані сп`яніння» та запропонували «вирішити питання іншим способом». Отримавши відмову, працівники поліції, за твердженням особи, відносно якої розглядається справа, повідомили, що оформлять відмову від огляду, що буде «легше» ніж оформлення факту сп`яніння. У подальшому інспектори склали адміністративні матеріали, в яких було зазначено, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте особа, відносно якої розглядається справа, стверджує, що огляд фактично був проведений, результат був нижчим за дозволену межу, а до медичного закладу його не направляли. Направлення, долучене до справи, він вважає сфальсифікованим, оскільки воно не оголошувалося, не вручалося, а підпис у ньому не його. Те саме стосується і підпису в акті огляду за словами заявника, підробленого. До того ж, огляд у медичному закладі йому взагалі не пропонували, що суперечить ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735. Також ОСОБА_1 наголосив, що поліцейські не роз`яснювали йому допустиму межу вмісту алкоголю (0,2 проміле), не попереджали про наслідки відмови, не надавали права пройти медичний огляд. Таким чином, обов`язкові процесуальні дії не були виконані, що відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП тягне недійсність результатів огляду. Вказані дії, за його твердженням, були вчинені поліцейськими з метою фіктивного оформлення правопорушення, незважаючи на відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 також просив врахувати, що він офіційно працює водієм, має інвалідність, після участі в бойових діях був прооперований (4 шунти на серці), а його син є безвісти зниклим військовослужбовцем. Позбавлення права керування позбавить його роботи, а отже й засобів до існування для всієї родини. У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 просив закрити провадження за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, а також з огляду на порушення процедури огляду, відсутність належного направлення до медзакладу, недопустимість доказів і підроблення підписів. Аналогічні деталізовані пояснення він виклав у письмовій заяві, яка долучена ним до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали які надійшли до суду, та заслухавши пояснення ОСОБА_1 , встановлено наступне.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку ( 1103-2008-п ), визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а наявність свідків є обов`язковою.

Згідно з Розділом1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735,зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №931546 від 25.03.2025 року, - гр. ОСОБА_1 25.03.2025 року о 07:23 год в Одеській обл., а/д Одеса-Овідіополь, 9 км., керував транспортним засобом автомобілем Рено д/з д.н.з. НОМЕР_2 та н/п КОГЕЛ д.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від використання алкотестера Драгер та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку, що зафіксовано на службову боді камеру номер №1188. Від керування відсторонено, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

При дослідженні цифрового носія інформації що долучений до справи судом встановлено, що жодного відеозапису на ньому немає, хоча в протоколі працівники поліції вказали, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на місці зупинки транспортного засобу і від огляду в медичному закладі на стан сп`яніння під відеозапис на бодікмеру 1188,

Свідків події не було вказано в протоколі. Зазначені аргументи, висловлені у заяві про закриття провадження наявними матеріалами справи не спростовано.

Отже, жодними доказами не підтверджено викладене в протоколі серії ААД №931546 від 25.03.2025.

Інших належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 до суду не надано.

Згідно п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23рп/2010- Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3,частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції України, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24), юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапису з місця події працівниками поліції не долучено до матеріалів справи, цифровий носій інформації наданий суду без жодного відео, протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду мають відмінні ознаки стосовно водія та його стану, вважаю, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, не надано суду переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 .

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, тому провадження в справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є.М. Панасенко