Справа № 527/1339/25
провадження № 3/527/741/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Фіцай О.Л., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши справи про адміністративні правопорушення, яка надійшла 28 квітня 2025 року від Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще.Градизьк, громадянин України, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 (інші відомості щодо особи не відомі), за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И ЛА:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №293413 від 21.04.2025, ОСОБА_2 16 квітня 2025 року о 19.40 год. за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: бив по вікнах будинку, через, що донька злякалася, чим міг завдати її шкоду психологічному здоров`ю. Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток Viber, про причини неявки суд не повідомив. Окрім того, ОСОБА_2 був обізнаний про складання у відношенні його протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно розгляд справи у Глобинському районному суді Полтавської області, про що свідчить його підпис.

Враховуючи, що ОСОБА_2 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів явки до суду, суд визнає його поведінку такою, яка спрямована на ухилення від явки до суду та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Згідност. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП не відноситься до категорії справ, при розгляді якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Розгляд справи проводиться за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 згідно ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 16 квітня 2025 року о 19.40 год. за адресою АДРЕСА_2 , шукав дружину та стукав по вікнах.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу наступного висновку.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина друга цієї ж статті передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Таким чином, під домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, передбачені ч. 1 цієї статті, які вчинені безпосередньо щодо малолітньої чи неповнолітньої особи, внаслідок чого була завдана шкода її фізичному або психічному здоров`ю.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011[2] зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ, в т. ч. кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У якості доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 293413 від 21 квітня 2025 року щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, зміст якого наведений вище- рапорт ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області від 16.04.2025; копія протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16 квітня 2025 року, відповідно до якого вбачається, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулася до правоохоронного органу та повідомила про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильство; письмові пояснення ОСОБА_1 від 16 квітня 2025 року; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16.04.2025.

З матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 не вбачається наявність в діях ОСОБА_2 , які виразились в стуканні по вікнах по будинку, тобто порушенні порядку та спокою, ознак саме психологічного насильства.

Інших переконливих доказів на підтвердження того, що було вчинено саме домашнє насильство психологічного характеру стосовно потерпілої, яким безпосередньо завдано шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілій, суду не надано.

Оцінивши дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих матеріалах, доходжу висновку, що суду не надано переконливих доказів, які свідчили б про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто про те, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

З огляду на викладене вважаю за необхідне, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Л. Фіцай