Справа № 450/1132/25 Провадження № 3/450/852/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

13.03.2025 року о 19 год. 22 хв. в м. Пустомити, на вул. Шевченка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи учасником ДТП, керував автомобілем CITROEN C-ZERO н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота водія, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестеру Драгер, а також слідувати у медичний заклад у встановленому законом порядку відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його захисник адвокат Винту Є. Ю. в судовому засіданні в режимі відеоконференції, вину у вчиненому правопорушенні свого підзахисного ОСОБА_1 заперечив, зокрема вказав, що наданий поліцейськими відеозапис не є безперервним, що ставить під сумнів об`єктивність та повноту зафіксованої інформації. Зазначив, що на відео відсутній повний хронометраж подій, що передували зупиненню транспортного засобу, а також фіксація самого моменту, коли особа сідала за кермо чи керувала автомобілем. Адвокат наголосив, що на записі зафіксовано лише епізод, коли його підзахисний ОСОБА_1 підходить до автомобіля, що, за його словами, не є доказом факту керування транспортним засобом. Він пояснив, що ОСОБА_1 лише підійшов до транспортного засобу після настання дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), оскільки є її учасником, однак не був водієм. Крім того, захисник стверджував, що транспортним засобом керувала інша особа, і що жодних доказів фактичного керування автомобілем ОСОБА_1 у матеріалах справи не міститься. Він також звернув увагу суду на те, що дії працівників поліції суперечать вимогам чинного законодавства та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Також адвокат підкреслив, що під час складання адміністративного матеріалу були допущені процесуальні порушення, що ставить під сумнів його допустимість як доказу в суді. У зв`язку з цим сторона захисту наполягає на відсутності належних і достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУпАП. Просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в ньому події і складу правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, незважаючи на заперечення вини його представником - адвокатом Винту Є. Ю., які суд оцінює критично та вважає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 270572 від 13.03.2025 року; схемою місця ДТП від 13.03.2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13.03.2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.03.2025 року; рапортом від 13.03.2025 року; відеозаписом.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пунктів 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Тому враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяІ. І. Мельничук