Справа № 569/2027/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Яковлєв Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2022 року по справі № 569/2027/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2025 року ОСОБА_1 подав до Рівненського міського суду Рівненської області заяву про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2022 року.

Звертаючись до суду із вказаною заявою ОСОБА_1 просить про перегляд за нововиявленими обставинами постанови судді Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2022 року у справі № 569/2027/22, залишеної без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 20 квітня 2022 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок

При цьому, обґрунтовуючи свої вимоги про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, посилається на положення ст. 459 КПК України, якою передбачено що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки перегляд постанови за нововиявленими обставинами не врегульованоКУпАП. Також, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини та Конституцію України, просить застосувати аналогію права. Звертає увагу, що висновки, які зроблені в рівненських судових інстанціях по адміністративній справі, де він визнаний винними у порушенні п.п. 2.3.6, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, що змінюючи напрямок руху під час перестроювання, не переконався в безпечності, не був уважним та скоїв зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN GOLF» під керуванням ОСОБА_2 , який в наслідок інерційного руху здійснив зіткнення з транспортним засобом «JEEP WRANGLER» під керуванням ОСОБА_3 . А у львівських судових інстанціях на основі експертного висновку експерта Львівського НДІСЕ не вбачається первинного зіткнення мого автомобіля з Т3 «VOLKSWAGEN GOLF», а встановлено, що водій ОСОБА_2 в момент виникнення йому небезпеки, в зв?язку з чим змінив напрямок руху ліворуч та допустив зіткнення з автомобілями, що стояли на перехресті на червоний сигнал світлофора. Тобто обставини та механізм виникнення дорожньо-транспортної пригоди різні, ніж зазначалися в рішеннях рівненських судових інстанцій та висновках експертних досліджень, що надавалися мною в суди під час розгляду справи. Вищезазначені протиріччя відіграють основоположну роль та суттєве значення у визначенні його вини у порушенні п.п. 2.3-б, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху при розгляді адміністративної справи №569/2037/22 Рівненським міським судом та апеляційної скарги Рівненським апеляційним судом, в ході якої його усне клопотання про призначення додаткової судової комплексної (комісійної) автотехнічної експертизи в Київському НДІСЕ з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, що розглядається, залишилося без уваги та задоволення.

Дослідивши матеріали заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, зокрема у справах про адміністративні правопорушення КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, у тому числі за нововиявленими обставинами, чинним законодавством не передбачено.

У силу положень ч. 2 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд ураховує позицію Верховного Суду, висловлену в ухвалі від 15 жовтня 2019 року (провадження № 51-4998ска19), про те, що нормами КПК України не передбачена можливість перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень у справах про адміністративні правопорушення.

Отже, наведені в клопотанні посилання на можливість застосування положень КПК України, тобто аналогії закону, є безпідставними.

Слід зазначити, що статтею 459 КПК України, на яку посилається ОСОБА_1 у своїй заяві, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, а діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Застосування аналогії права в даному випадку є недопустимим, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Разом з цим, суд враховує, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони:

1) існували на час розгляду справи;

2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

3) вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Натомість, в своїй заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 фактично посилається на неповне встановлення фактичних обставин справи, які за своєю правовою природою не є нововиявленими обставинами.

Окрім цього, суд враховує, що постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2022 року, яка набрала законної сили, містить правову оцінку доказів, на які посилається ОСОБА_1 та фактично про переоцінку яких просить у своїй заяві.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі «Пономарьов проти України», жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що у КУпАП відсутні норми, що регулюють порядок перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень ухвалених в справах про адміністративні правопорушення, постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2022 року, не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, а тому провадження за нововиявленими обставинами не підлягає відкриттю, а заява про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами належить повернути особі, яка його подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2022 року по справі № 569/2027/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повернути особі, яка його подала.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Д.В. Яковлєв