Справа № 686/2323/25
Провадження № 3/686/3149/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 травня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозова І.Ю., з участю секретаря Кшановської Є.З., представниці Хмельницької митниці Сурник А.Ю., захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Крючкова В.О., розглянувши справу про притягнення до відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , директора ПП «Лес Стандарт»,

за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України,

встановила:

ОСОБА_1 , будучи директором ПП «Лес Стандарт» (), вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «легковий автомобіль, марка ОРЕL, модель VIVARO, VIN: НОМЕР_2 :L2J7200FV632070» з приховуванням від митного контролю, шляхом подання через митного брокера митному органу, як підстави для переміщення та митного оформлення товару документу з неправдивими відомостями щодо вартості, відправника та одержувача, а саме рахунку 230120.11-ART/LESS від 20.01.2023, в якому зазначена вартість товару - 3000 євро (119167,8 три. за курсом НБУ на дату переміщення через митний кордон України), відправник - «ARMADA TRADE LLC», одержувач - ПП "ЛЕС СТАНДАРТ" (код ). Вартість предмету правопорушення згідно з отриманими від митних органів Румунії рахунком та експортною декларацією становить 7900 євро (313808,54 грн. за курсом НБУ на дату переміщення через митний кордон України).

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч. 1 ст.483 Митного кодексу України.

У судовому засіданні представниця Хмельницької митниці вважає доведеною вину ОСОБА_1 у порушенні митних правил.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Крючков В.О. наполягає на закритті провадження у справі, обґрунтовуючи відсутністю доказів вини ОСОБА_1 , який не має жодного відношення до переміщення транспортного засобу через митний кордон України, при цьому підтверджує, що саме ПП «Лес Стандарт» є покупцем транспортного засобу, однак, яка доля автомобіля після розмитнення і чому транспортний засіб оформлено на ОСОБА_2 йому невідомо.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил, які вірно кваліфіковано за статтею 483 ч. 1 МК України, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.01.2023 митним постом «Кам`янець - Подільський» Хмельницької митниці було здійснено митне оформлення за електронною митною декларацією (далі - ЕМД) №23UА68U9 в митному режимі «імпорт» товару «легковий автомобіль, марка ОРЕL, модель VIVARO, VІN: НОМЕР_3 » вартістю 3000 евро, одержувач - ПП «ЛЕС СТАНДАРТ» (43018, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Курська, будинок 13, квартира 2, код ЄДРІЮУ 43648570, директор ОСОБА_1 ), продавець компанія «ARMADA TRADE LLC» (Georgia Tbilisi Didube district, Uznadze Sir N 111, Apt. N11,Bldg. N 2), країна відправлення Румунія.

Даний товар був ввезений на митну територію України згідно з попередньою декларацією №UA400020/2023/000507 о 19 год. 21 хв. 25.01.2023 через пункт пропуску «Порубне - Сірет» Чернівецької митниці ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_4 , адреса проживання, АДРЕСА_2 ) на транспортному засобі з реєстраційним номером НОМЕР_5 / НОМЕР_6 .

Як підставу для переміщення та митного оформлення товару за ЕМД №23UA68U9 від 26.01.2023 надано наступні документи: контракт№13/21 від 30.09.2021, укладений між ПП «ЛЕС СТАНДАРТ» в особі директора ОСОБА_1 та грузинською компанією «ARMADA TRADE LLC», інвойс 230120.11-ART/LESS від 20.01.2023, в якому зазначена вартість товару транспортного засобу №А35142231.

При переміщенні через митний кордон України ОСОБА_4 надав митним органам довіреність №D від 20.01.2023, згідно з якою керівником компанії «ARMADA TRADE LLC» ОСОБА_5 його було уповноважено на такі дії: доставити до митного органу товар «легковий автомобіль марки OPEL, модель VIVARO, VIN: НОМЕР_3 », який прямує на адресу компанії Private enterprise «LES STAND ART» та на умовах поставки DAP UA Muksha Kitaygorodska (вартість доставки товару до митного кордону України включена до вартості товару); здійснити митне оформлення даного товару; надати відповідні супровідні документи та здійснити необхідні платежі під час митного оформлення товару».

Тому участь ПП «Лес Стандарт» полягає в тому, що вказаний транспортний засіб переміщувався на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту №13/21-АТ від 30.09.2021, який підписаний ОСОБА_6 , як директором ПП «ЛЕС СТАНДАРТ».

А також те, що при митному оформленні транспортного засобу одержувачем в митних деклараціях типу ЕЕ №23UА07U2 від 25.01.2023 та типу ДЕ №23UА68U9 від 26.01.2023 декларантом зазначено ПП «ЛЕС СТАНДАРТ» - графа 8 і 9 митних декларацій.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був перевізником вказаного транспортного засобу.

Даний товар був ввезений ним на митну територію України згідно з попередньою декларацією №UА400020/2023/000507 о 19 год. 21 хв. 25.01.2023 через пункт пропуску «Порубне - Сірет» Чернівецької митниці ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на транспортному засобі з реєстраційним номером НОМЕР_5 / НОМЕР_6 .

З метою опитування ОСОБА_7 митницею на його адресу проживання були надіслані повістки (листи від 18.03.2025 №7.26-4/20-02/10/1006 та від 03.04.2025 №7.26-4/20-02/1236).

02.04.2025 ОСОБА_4 з`явився на митний пост «Кам`янець-Подільський» та при відібранні у нього пояснень працівником митниці повідомив про те, що пояснення надавати відмовляється на підставі ст. 63 Конституції України.

За результатами опрацювання відповідні митних органів Румунії (лист Держмитслужби від 01.10.2024 №26/26-04/7/2191) встановлено, що товар «легковий автомобіль, марка OPEL, модель VIVARO, VIN: НОМЕР_8 » експортувався на адресу ПП «ЛЕС СТАНДАРТ» від іншого відправника, на адресу іншого отримувача, за вищою вартістю, ніж задекларовано Хмельницькій митниці за ЕМД №23UA68U9 від 26.01.2023, про що свідчать надіслана австрійська митна декларація №23AT520000EVСYV347 від 19.01.2023 та рахунок (RECHNUNG/INVOICE) №18/2023 від 19.01.2023, оформлений компанією «AS Trade» про продаж ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) транспортного засобу марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова НОМЕР_3 , рік виготовлення - 2015, вартістю 7900 евро. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою, який слідував, як пасажир в транспортному засобі з реєстраційним номером НОМЕР_5 / НОМЕР_6 при ввезенні 25.01.2023 на митну територію України транспортного засобу ОРЕL VIVARO, VIN НОМЕР_3 .

Згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів єдиної інформаційної системи МВС (лист РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 05.11.2024 №31/22-4049) 03.08.2023 був зареєстрований (первинна реєстрація б/в т/з придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону) за ОСОБА_10 .

З метою опитування ОСОБА_2 митницею на його адресу проживання були надіслані повістки (листи від 18.03.2025 №7.26-4/20-02/10/1005 та від 03.04.2025 №7.26-4/20-02/1237).

16.10.2024 року ОСОБА_10 з`явився на митний пост «Кам`янець-Подільський» та при відібранні у нього пояснень працівником митниці повідомив про те, що покупцем автомобіля ОРЕL VIVARO, VIN НОМЕР_3 не являється, лише на прохання невідомого йому чоловіка здійснив перевезення причепом вказаного транспортного засобу. Від подальших пояснень 02.04.2025 року ОСОБА_10 відмовився.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного порушення повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення №0061/40000/24 від 29.10.2024 року; копією паспорта на ім`я ОСОБА_1 ; попередньою митною декларацією серії ЕЕ №400020000/2023/507; митною декларацією ІМ40ДЕ №23UA68U9; інвойсом; довіреністю №D; витягом з податкового блоку; контрактом №13/21-АТ від 30.09.2021 року; листом митниці-запитом від 16.07.2024 року №7.26-1/20-01/4/2930; листом Держмитслужби від 01.10.2024 року №26/26-04/7/2191 з відповідю митних органів Румунії та її перекладом; листом-запитом митниці на РСЦ МВС від 30.10.2024 року №7.26-3/20-01/4154; відповіддю РСЦ МВС від 05.11.2024 року №31/22-4049; листом повідомленням від 18.10.2024 року №7.26-420-01/13/4053; листом про направлення протоколу від 29.10.2024 року №7.26-3/20-01/13/4147.

Дані встановлені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо реальної вартості товару переміщеного через митний кордон, його відправника та одержувача в ході судового розгляду ніяк не спростовано.

Стаття 483 ч. 1 МК України передбачає відповідальність за порушення митних правил є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Досліджені у справі докази у своїй сукупності достатньо підтверджують той факт, що при митному оформленні товару транспортного засобу ОРЕL VIVARO, VIN НОМЕР_3 представник ПП «ЛЕС СТАНДАРТ» директором якого є ОСОБА_1 , подав митному органу документи з неправдивими відомостями щодо вартості, відправника та одержувача товару, що є порушенням митних правил.

Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.

Дослідженні у справі докази відповідають критеріям належності та допустимості, винуватість ОСОБА_1 , як директора ПП «Лес Стандарт» у вчиненні передбаченого ч. 1 ст.483 МК України порушення митних правил є доведеною поза розумним сумнівом, а тому він підлягає відповідальності в межах санкції цієї норми, а саме шляхом накладення штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, з урахуванням того, що до відповідальності він притягається вперше.

В частині застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна суддею враховується наступне.

Згідно позиції Конституційного Суду України, викладеній в рішенні від 05 липня 2023 року по справі № 3-46/2022(95/22, 170/22, 233/22) щодо відповідності Конституції України (конституційності), абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним щодо санкції частини даної статті).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що для досягнення легітимної мети суд повинен мати дискрецію. Однак суд під час розгляду справи про порушення митних правил за частиною першою статті 483 Кодексу не може забезпечити індивідуалізації відповідальності через: відсутність у зазначеній статті Кодексу інших видів стягнень; неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначено штраф і обов`язковість застосування конфіскації. Неможливість вибору виду та розміру адміністративного стягнення з урахуванням обставин справи, а саме: характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, унеможливлює справедливий розгляд справи судом.

Таке, законодавче регулювання суперечить засадам демократичного суспільства, базованого на верховенстві права). А тому, абзац другий частини першої статті 483 Кодексу суперечить приписам частини першої статті 8, частин першої, четвертої статті 41, частини другої статті 61, частини першої статті 64 Конституції України.

Зазначене також відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, використовує Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу», дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п. 31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ, від 06.11.2008 року по справі «Ісмаїлов проти Росії», встановлено, що згідно з принципом верховенства права, який закріплений в усіх статтях Конвенції, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, стягнення повинне бути пропорційним, відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам. У випадку, якщо суд дійде висновку, що стягнення у вигляді конфіскації майна не забезпечить балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, то він має право не накладати таке стягнення навіть у випадку, коли воно передбачене положеннямиМК України як обов`язкове.

Відповідно до ч. 1ст. 465 МК України конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави.

За таких обставин, суд вважає, що накладення адміністративного стягнення у виді конфіскації суперечитиме положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, а також висновкам, викладеним у рішенні КСУ від 05.07.2023 року та у рішеннях ЄСПЛ, які наведені вище, не забезпечить справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи, буде непропорційним і не узгоджуватиметься з принципом верховенства права.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів, що становить 156 904,27 (сто п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот чотири гривні двадцять сіс копійок (50% від 313808,54грн.) без конфіскації товару.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 коп. (шістсот п`ять гривень, шістдесят копійок) судового збору.

Після набрання постановою законної сили:

-стягувачем штрафу є Хмельницька митниця, місцезнаходження: м. Хмельницький, вул.. Пілотська, 2;

-стягувачем судового збору є Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м.Київ, вул. Липська, 18/5;

-боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 .

Реквізити для сплати штрафу: населений пункт: Хмельницький; отримувач: ГУК у Хмельницькій області/Хмельн.р-н/21081100; код утримувача (ЕДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0022490; код класифікації доходів бюджету 21081100; найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106;код отримувача(код заЄДРПОУ)37993783,банк отримувача: Казначейство України(ЕАП); рахунок отримувача:UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду І.Ю. Порозова