Справа №521/4181/25
Номер провадження 3/521/2435/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України.

07.03.2025 року, о 21 год. 50 хв. в м. Одесі, по вул. Інглезі, 20А водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510», тест № 1042. Результат тесту 0,31 % (проміле), чим порушила п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Однак представник ОСОБА_1 Канікаєв Ю.О. надав до суду заперечення, які підтримав в судовому засіданні та відповідно до яких вину ОСОБА_1 не визнав та зазначив, що поліцейські ввели в оману водія, повідомивши неправдиву інформацію з приводу того, що водій підписує; не повідомили водія про можливість проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, не надали їй відповідне направлення; в направленні вказали неправдиву інформацію щодо доставки водія до закладу охорони здоров`я; в акті огляду на стан сп`яніння та в направленні до закладу охорони здоров`я вказали не існуючу у водія ознаку сп`яніння, а саме порушення мови у водія, якого не було; оформляли документи при оголошеній в місці Одеса повітряної тривоги, чим піддавали небезпеці як водія з пасажиркою, так і себе, за таких умов водій вже не мала можливості надавати пояснення та читати, що підписує, вона довіряла поліцейським, які її вели в оману; алкотестер «Драгер» був несправний, оскільки в його роздруківці вказані некоректні дані щодо температури навколишнього середовища, при чому ризниця з фактичними даними є суттєвою; порушення ПДР водієм не було оформлено поліцейськими належним чином, отже зупинка транспортного засобу поліцейськими була незаконною; бланк протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає діючим нормативно-правовим документам, в протоколі вказані невірні дані щодо часу зупинки автомобілю.

На підставі викладених пояснень, представник ОСОБА_1 Канікаєв Ю.О., просить звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а провадження у даній у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , доходжу наступних висновків.

Суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265234 від 07.03.2025 року;

- результатом приладу «Alcotest Drager 7510» тест № 1042. Результат тесту 0,31 % (проміле);

- записом з портативного відеореєстратора № 471357, 471064;

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» ООР, складене 07.03.2025 року о 21 год. 50 хв.;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції

З наданої УПП в Одеській області відеофіксації правопорушення, яка міститься на електронному носієві та долученою до матеріалів справи, зафіксовано, що 07.03.2025 року, о 21 год. 50 хв. в м. Одесі, по вул. Інглезі, 20А співробітниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . У подальшому ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510» добровільно і без примусу. Тиску з боку працівників поліції чи упередженого ставлення до неї не встановлено, права водію було роз`яснено. Результат тесту показав 0,31 % (проміле). З зазначеним результатом приладу «Alcotest Drager 7510» остання погодилась, що підтверджується її особистим підписом. З цього ж відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 своєї незгоди з результатом огляду за допомогою спеціального технічного засобу не висловлювала, як і не висловлювала зауважень щодо процедури проведення такого огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Вимоги пройти такий огляд в медичному закладі не висловлювала, про це вона не зазначила також у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду. Також факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не оспорювався. Крім цього ОСОБА_1 також зазначила, що вона була в ресторані та дійсно вживала алкогольні напої, а саме шампанське, що підтвердив і її захисник в судовому засіданні.

Досліджений судом відеозапис досить інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, є послідовним, зафіксований у хронологічній послідовності, містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вказані докази є належними, допустимим та достатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно заперечень захисника щодо не відповідності показників температур, які зазначені у чеку (+18°C) та у відповіді з Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів вона складала (+10,4 °C), то суд зазначає, що «Alcotest Drager 7510» не є приладом по вимірюванню температури повітря. Відповідно, поточна робоча температура для приладу може відрізнятись від зовнішніх погодних умов. Таким чином, температура навколишнього середовища може не співпадати з показником температури приладу з наведених причин та жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про його непридатність.

Згідно з Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», визначено умови навколишнього середовища при експлуатації даного приладу: робоча температура: від -10 до +50 °C.

При вимірюванні приладом «Alcotest Drager 7510» він може показувати помилкове значення температури, якщо він зберігався у салоні автомобіля при іншій температурі та безпосередньо перед вимірюванням був перенесений назовні. В той же час, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився при температурі + 18 С, яка зазначена у роздруківці приладу «Alcotest Drager 7510», тобто в межах допустимої температури навколишнього середовища при експлуатації даного приладу.

Крім того, перед проведенням огляду прилад «Драгер» прогрівається автоматично, а показник на ньому вказує на температуру самого приладу під час його роботи, про що свідчить надпис на роздруківці з приладу «прилад температура».

А тому таке посилання захисника, як на недопустимість доказу, суд вважає надуманим та до уваги не бере.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання захисника на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення була «Повітряна тривога», оскільки, як вбачається з оглянутих відеозаписів, ОСОБА_1 не зауважила поліцейським про наявність повітряної тривоги, не зазначала про необхідність переміщення її в укриття чи будь-які інші обставини з цього приводу. Окрім того, чинним законодавством не встановлено обмежень виконання працівниками поліції своїх службових повноважень під час сигналу «Повітряна тривога». А тому, вказані обставини не можна визнати підставою для визнання доказів по справі не допустимими та є такими, що не призвели до істотного порушення прав ОСОБА_1 .

Інші доводи захисника також не приймаються до уваги, оскільки керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин вказаних у протоколі підтверджується вищевказаними доказами, в тому числі поясненнями самої ОСОБА_1 , що зафіксовано на відеозаписах, яка не заперечувала факту керування нею транспортним засобом, а виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія є суб`єктивним сприйняттям безпосередньо поліцейським під час виконання ним своїх службових обов`язків.

Крім того, суд зазначає, що у випадку не згоди особи з причинами зупинки працівниками поліції - вона має можливість, відповідно до п.п.д) п.2.14ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку, чого ОСОБА_1 зроблено не було, що також вбачається з наданих захисником запереченнях.

Отже, на думку суду, в матеріалах провадження про адміністративне правопорушення зібрано достатньо доказів на підставі яких суд може прийняти рішення у справі.

Встановлення наявності чи відсутності неправомірних дій органів поліції під час складення протоколу не є предметом даного судового розгляду. Законодавством визначені механізми захисту прав людини у таких випадках.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення з ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, а тому суд приходить до висновку про необхідність притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи в повному обсязі підтверджують факт вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особи ОСОБА_1 , ступінь її вини, суд вважає необхідним застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Керуючись ст. ст.130, 24, 283, 284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - 1 (один) рік.

(Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300 Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку(МФО): 899998, Номер рахунку: UA0015001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

(Реквізити для оплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО): 899998 Номер рахунку: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору штрафу 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Д.Д. Громік